ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м.Харків Справа № 913/630/21
Провадження №33/913/630/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши позовні матеріали в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін у справі
про стягнення 60 432 грн 87 коп.
С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю Регіональний центр звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Всесвіт-Торг про стягнення за договором купівлі-продажу №93 від 21.05.2021 заборгованості в загальній сумі 60 432 грн 87 коп., зокрема: 53 560 грн - основного боргу, 5 356 грн 00 коп. штрафу, 1 275 грн 34 коп. пені, 241 грн 53 коп. - 3% річних.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідності до умов укладеного між сторонами договору, на замовлення відповідача, 02.07.2021 позивач відвантажив товар на обумовлену адресу відповідача, а саме Цемент ПЦІІ/Б-Ш-400Н-В тарі 25 кг у кількості 8 тон; Цемент ПЦ ІІ/А-Ш-500Р-Н в тарі 25 кг у кількості 25 кг у кількості 14 тон на загальну суму 58 560 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №517 та товарно-транспортною накладною № 7 від 02.07.2021.
Однак відповідач здійснив лише часткову оплату за отриманий товар, а саме 5 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4560 від 04.08.2021. Відповідачем надіслало в адресу позивача лист за вих. № 1/020921/11-1, в якому просив останнього продовжити строк оплати за отриманий товар до 01.10.2021, посилаючись на тимчасову складну ситуацію.
Станом на 07.09.2021 відповідач має заборгованість перед позивачем з урахуванням здійснених оплат у загальній сумі 53 560 грн. У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України позивачем були нараховані 3% річних за період з 15.07.2021 по 07.09.2021 у сумі 241 грн 53 коп., та на підставі п.п.6.3,6.4 договору пеня, обрахована з 15.07.2021 по 07.09.2021 у сумі 1275 грн 34 коп., штраф у сумі 5 356 грн 00 коп.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2021 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.09.2021 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовного матеріалу.
Ухвалою суду від 24.09.2021, після усунення недоліків позовного матеріалу, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Від відповідача 18.10.2021 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву за вих.№13-10/1 від 13.10.2021, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначає, що 03.08.2021 відповідачем було отримано претензію № 1 позивача про погашення основного боргу в сумі 58 560 грн 00 коп., 5 856 грн 00 коп. штрафу та 333 грн 71 коп. пені. З зазначеною заборгованістю відповідач не погодився, саме з причин існування заборгованості, через що не задовольнив її. Зауважує, що орієнтовна сума договору, згідно п. 2.1. складає 1 000 000 грн 00 коп., що набагато перевищує суму часткової поставки, здійсненої позивачем 02.07.2021.
З огляду на зазначене, відповідач не вважає вартість поставки партії товару, що відбулася 02.07.2021 повною поставкою товару за умовами договору згідно п.2.1., яка б, на думку відповідача, за таких умов перетворилася на заборгованість, та мала б оплачуватися за відповідним рахунком-фактурою.
Пунктом 1.1. договору визначено, що позивач зобов`язується поставити товар в асортименті, кількості та н аумовах, визначених в додатку №1, додатком №2 визначається форма заявки. При цьому вказаних документів, зокрема заявки відповідача, позивачем до позову долучено не було.
Згідно п.3.2. договору, на думку відповідача, саме на підставі рахунку-фактури має здійснюватися оплата покупцем у встановлений договором строк. Однак, відповідачу такий рахунок-фактуру на спірну поставку позивачем надано не було.
До позовної заяви було додано копію договору купівлі-продажу № 93 від 21.05.2021 та копії видаткової і товарно-транспортної накладної № 517 та № 7, відповідно, від 02.07.2021. При цьому, позивачем до позову не було додано копій зазначених додатків до договору, зокрема, додатку МІ та копії заявки боржника на поставку товару, рахунку-фактури на оплату поставки від 02.07.2021 (а.с.51-54).
Позивачем 23.10.2021 надана відповідь на відзив за вих.№ 20/10-21 від 20.10.2021, в якій останній зауважив про те, що орієнтована сума договору розрахована сторонами на увесь час дії договору, до того ж сума договору є орієнтованою, а не остаточною, тому остаточна сума договору вважається сукупність усіх поставок за договором до терміну його закінчення. Відповідачем було здійснено часткову оплату на суму 5000 грн. згідно платіжного доручення №4560 від 04.08.2021, що є доказом визнання факту отримання відповідачем товару. Товарно-транспортна накладна № 7 від 02.07.2021 підписана представниками обох сторін та скріплена печатками товариства, підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів та може бути одним із додаткових доказів здійснення господарської операції з поставки товарів (а.с.55-60).
Обов`язок покупця оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає на підставі закону (ч. 1 ст. 265 ГК, ст. 655, 692, 712 ЦК) і не залежить від факту виставляння позивачем-постачальником рахунка-фактури, та умов укладеного договору. У відповідності з п. 3.3 договору право власності на товар, а також усі пов`язані з цим ризики, переходять від постачальника до покупця в момент відвантаження товару у місці призначення.
Інших заяв по суті від сторін під час розгляду спору до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, наданий відповідачем відзив, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд
21.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Регіональний центр (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Всесвіт-Торг (покупець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 93, в порядку і на умовах якого, сторонами було визначено, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах, обумовлених в цьому договорі товар в асортименті, кількості та на умовах, зазначених в додатку №1 до цього договору. Терміни поставки, кількість товару, адресу доставки вказуються в заявці покупця (форма заявки визначена у додатку №2) до цього договору. Покупець подає заявку за 3 робочих дні до поставки. Після надіслання заявки покупець не має право відмовитись від приймання товару (п.1.1 договору) (а.с.8-9).
Постачальник зобов`язується поставити товар покупцю у відповідності до видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору у вигляді додатку, і повинні містити найменування товару та його ціну (п.1.2 договору).
У п.2.1 договору сторони погодили, що орієнтована сумарна вартість за цим договором складає 1 000 000 грн.
Відповідно до п.2.2 договору ціни на товар та його асортимент можуть змінюватись. Про такі зміни та доповнення сторони повідомляють одна іншу в письмовій формі за домовленістю сторін.
До відвантаженого товару постачальник додає наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну, оформлену та зареєстровану відповідно до діючого законодавства. Видаткові накладні є невід`ємною частиною даного договору, в яких вказується найменування, кількість, ціни, загальна вартість товару (п.3.2 договору).
Відповідно до п.4.1 договору кількість та асортиментний перелік товару визначається в накладних на відпуск продукції, що видаються на кожну партію. Дана кількість та асортимент встановлюються згідно підписаної Специфікації.
Сторони погодили, що представник покупця зобов`язаний видати представникові постачальника належно оформлену довіреність на отримання товару. При одержанні товару звірити відповідність кількості в рахунку або накладній, розписатися за отримання товару та передати 2-й екземпляр накладної постачальнику (п.4.4 договору).
Згідно п.5.1 договору покупець здійснює оплату за товар у вигляді 100% оплати на протязі 10 банківських днів з моменту відвантаження товару.
Відповідно до п.6.3 договору разі порушення покупцем строків виконання своїх зобов`язань по оплаті, покупець, на вимогу постачальника, зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, простроченої до сплати суми за кожен день прострочення.
При порушенні строків виконання зобов`язань, які передбачені цим договором, винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання. (п.6.4 договору).
Відповідно до п.п.9.1, 9.2 договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій у момент, визначений у п.9.1 цього договору та закінчується 31.12.2021.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних умов договору купівлі-продажу №93 від 21.05.2021, 02.07.2021 позивачем було здійснено поставку партії замовленого відповідачем товару на обумовлену адресу (Луганська область, вул.Миру,27, м.Рубіжне), а саме Цемент ПЦІІ/Б-Ш-400Н-В тарі 25 кг у кількості 8 тон; Цемент ПЦ ІІ/А-Ш-500Р-Н в тарі 25 кг у кількості 25 кг у кількості 14 тон на загальну суму 58 560 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ, що підтверджується оформленими та підписаними сторонами видатковою накладною №517 від 02.07.2021 та товарно-транспортною накладною № 7 від 02.07.2021 (а.с.10-11).
Відповідач свої зобов`язання за договором як покупець виконав не повністю та не своєчасно, провів лише частковий розрахунок з позивачем за поставлену партію товару - в сумі 5 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4560 від 04.08.2021 (а.с.26), у зв`язку з чим наявна заборгованість з урахуванням здійсненої оплати у загальній сумі 53 560 грн коп.
Відповідач на електронну адресу позивача надіслав лист за вих. № 1/020921/11-1, в якому просив останнього продовжити строк оплати за отриманий товар до першого жовтня, посилаючись на тимчасову складну ситуацію (а.с.12).
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.
Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Зобов`язання в силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положення ст.193 Господарського кодексу України передбачають, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Наявними у справі матеріалами, зокрема копією видаткової накладної №517 від 02.07.2021 на суму 58 560 грн 00 коп. (а.с.10) та товарно-транспортною накладною № 7 від 02.07.2021 (а.с.11), підтверджується належне виконання позивачем як продавцем/постачальником зобов`язань за договором.
Поставлений за вказаною видатковою накладною та товарно-транспортною накладною товар був прийнятий представником відповідача без зауважень, про що свідчать проставлені на накладних підписи представників сторін, які скріплені печатками підприємств, а також не заперечується самим відповідачем.
Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Наразі в п.5.1 договору сторонами було погоджено строки проведення розрахунків - покупець здійснює оплату за товар у вигляді 100% оплати на протязі 10 банківських днів з моменту відвантаження товару.
В порушення умов п.5.1 договору купівлі-продажу №93 від 21.05.2021 відповідач як покупець розрахунок із позивачем у встановлені строки провів не повністю.
Відповідачем здійснено лише часткову оплату за поставлену партію товару згідно видаткової накладної №517 від 02.07.2021 у розмірі 5 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4560 від 04.08.2021 (а.с.26).
За таких обставин, залишок заборгованості за відвантажений товар згідно видаткової накладної №517 від 02.07.2021, складає 53 560 грн 00 коп., що не заперечується самим відповідачем.
Під час розгляду спору відповідачем доказів на підтвердження належного виконання грошового зобов`язання проведення своєчасного та повного розрахунку з позивачем згідно п.5.1 договору суду не надано як і доказів погашення заявленого до стягнення боргу під час розгляду спору.
Строк виконання грошового зобов`язання з проведення остаточного розрахунку з позивачем за поставлену партію товару за вказаними накладними є таким, що настав, а заборгованість є простроченою, оскільки в п.5.1 договору сторонами було погоджено, що покупець здійснює оплату за товар у вигляді 100% оплати на протязі 10 банківських днів з моменту відвантаження товару.
Як вбачається зі змісту відзиву, відповідач не заперечує факт поставки йому відповідного товару згідно видаткової накладної №517 від 02.07.2021 та товарно-транспортною накладною № 7 від 02.07.2021 на суму 58 560 грн 00 коп., а заперечує фактично проти настання строку виконання обов`язку щодо проведення розрахунку, посилаючись на умови п.2.1. договору, яким сторонами було погоджена орієнтовна сума договору, що складає 1 000 000 грн 00 коп.; не надання рахунку-фактури позивачем, а також н долучення позивачем додатків до договору зокрема заявки відповідача на поставку відповідного товару.
Зазначені доводи відповідача визнаються судом помилковими та до уваги не приймаються, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи, не спростовують подані докази та встановлені обставини.
Умовами укладеного договору (п.1.1., 1.2.4.1.) передбачено можливість здійснення поставки товару партіями.
Відповідно до п.4.1 договору кількість та асортиментний перелік товару визначається в накладних на відпуск продукції, що видаються на кожну партію.
Суд зауважує про те, що в матеріалах справи наявні первісні документи, що обґрунтовують заявлену до стягнення заборгованість (договір, підписані сторонами видаткова накладна №517 від 02.07.2021 та товарно-транспортна накладна № 7 від 02.07.2021, платіжне доручення щодо часткової оплати відповідача).
За вказаних обставин, відсутність в матеріалах справи копії наданої відповідачем заявки позивачу на поставку партії продукції, не впливає та не спростовує наявність боргу, строк проведення розрахунку за яким настав.
Наразі сам відповідач, посилаючись на вказаний документ, безпідставно не надав його суду.
Крім того, ухвалою суду від 24.09.2021 відповідачу було запропоновано надати суду додатки до договору (заявки, специфікації ) у разі їх укладення, підписання сторонами, що було залишено останнім без виконання.
Саме в п.5.1 договору сторонами було визначено строки проведення розрахунків - покупець здійснює оплату за товар у вигляді 100% оплати на протязі 10 банківських днів з моменту відвантаження товару.
А отже, строк проведення розрахунку між сторонами поставлений сторонами у залежність саме від дати відвантаження відповідної партії товару, а не дати виставлення позивачем рахунку відповідачу.
Крім того, в п.3.2. договору сторонами було погоджено, що до відвантаженого товару постачальник додає наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну, оформлену та зареєстровану відповідно до діючого законодавства. Видаткові накладні є невід`ємною частиною даного договору, в яких вказується найменування, кількість, ціни, загальна вартість товару.
В п.4.4. договору сторони визначили, що саме представник покупця зобов`язаний при одержанні товару звірити відповідність кількості в рахунку або накладній, розписатися за отримання товару та передати 2-й екземпляр накладної постачальнику.
Вказаними пунктами не передбачено конкретного порядку вручення під розписку/направлення рахунку відповідачу поштою, тощо.
З огляду на зазначене, відсутні підстави вважати, що відповідний рахунок не був вручений відповідачу разом з іншими документами згідно п.3.2. договору
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 53 560 грн 00 коп.
У зв`язку із допущеним простроченням у виконанні грошового зобов`язання позивачем також заявлено вимоги про стягнення штрафу у сумі 5 356 грн 00 коп. за порушення строків виконання зобов`язань щодо проведення своєчасного розрахунку (а.с.3) та пені за період з 15.07.2021 по 07.09.2021 у сумі 1275 грн 34 коп. (а.с.3-4).
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п.6.3 договору разі порушення покупцем строків виконання своїх зобов`язань по оплаті, покупець, на вимогу постачальника, зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, простроченої до сплати суми за кожен день прострочення.
В п. 6.4 договору сторони погодили, що при порушенні строків виконання зобов`язань, які передбачені цим договором, винна сторона сплачує іншій стороні також штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання.
Позивач зазначає, що згідно умов п.5.1 договору відповідач повинен був провести розрахунок за видатковою накладною №517 від 02.07.2021 - 14.07.2021, відповідно обраховує виникнення прострочення з 15.07.2021, що є помилковим.
Оскільки відвантаження та поставка товару відбулася 02.07.2021, що підтверджується, оформленою сторонами товарно-транспортною накладною № 7 від 02.07.2021, згідно з п.5.1 договору відповідач мав провести розрахунок з позивачем по 16.07.2021 включно (10-й банківський день), що здійснено не було. Тому дату виникнення прострочення слід обраховувати з 17.07.2021, що впливає на правильність розрахунків заявлених до стягнення пені та 3% річних, визначення кількості днів прострочення.
Крім того, позивачем допущені помилки у визначенні періодів нарахування пені та 3% річних, включено день здійснення часткової оплати в період нарахування первісної суми боргу (зокрема, позивачем не правильно визначено дату закінчення нарахування пені по 04.08.2021 на суму 58 560 грн 00 коп., та дату початку нарахування з 05.08.2021 на суму 53 560 грн 00 коп., враховуючи здійснену відповідачем 04.08.2021 часткову оплату заборгованості у розмірі 5 000 грн 00 коп.).
Зважаючи на встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу №93 від 21.05.2021, допущення прострочення з виконання обов`язку щодо проведення розрахунку, судом позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 10% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання в сумі 5 356 грн 00 коп. визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи виявлені помилки в розрахунку пені, судом здійснено правильний розрахунок пені за допомогою інформаційно-правової системи «Законодавство», який наведено далі:
Сума заборгованості, №, дата видаткової накладноїПеріод нарахуваня пеніОблікова ставка НБУКільк-ть днів прострочСума пені, грн
Всього: 1 274,17
З огляду на зазначене, з відповідача підлягає правомірно стягненню пеня в сумі 1274 грн 17 коп. В іншій частині заявленої до стягнення пені слід відмовити.
Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних суд зауважує про виявлення ідентичних помилок, про які зазначено вище.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
З огляду на виявлені помилки, судом здійснено правильний розрахунок 3% річних, який наводиться далі:
Сума заборгованості, №, дата видаткової накладноїПеріод нарахуваня 3% річнихКільк-тьднів прострочСума 3% річних, грн
58 560,00 №517 від 02.07.202117.07.2021-03.08.20211886,64
53 560,00 №517 від 02.07.202104.08.2021-07.09.202135154,08
Всього: 240 грн 72 коп.
За вказаних обставин, з відповідача підлягають обґрунтовано стягненню 3% річних в сумі 240 грн 72 коп. В іншій частині 3% річних, заявлених позивачем до стягнення, слід відмовити.
Враховуючи вищевикладене, позов визнається обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. З відповідача на користь позивача слід стягнути основний борг у сумі основний борг в сумі 53 560 грн 00 коп., штраф у сумі 5 356 грн 00 коп., пеню в сумі 1274 грн 17 коп. , 3% річних у сумі 240 грн 72 коп. В іншій частині позову слід відмовити.
Крім того, згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2269 грн 93 коп.
Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональний центр до Товариства з обмеженою відповідальністю Всесвіт-Торг про стягнення 60 432 грн 87 коп. задовольнити частково.
Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
3. В іншій частині позову відмовити.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ