ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2021 Справа № 914/2618/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А., за участю секретаря судового засідання Зусько І.С., розглянув

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

про забезпечення доказів (вх.№3833/21 від 23.09.2021),

забезпечення доказів (вх.№22406/21 від 24.09.2021),

призначення судової експертизи (вх.№3859/21 від 27.09.2021)

зупинення провадження (вх.№4246/21 від 21.10.2021),

та зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про припинення зобов`язань за Договором

у справі за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів

про стягнення , 79 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н

за участю представників:

від позивача: Орел С.С. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Станько М.М.

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про стягнення , 79 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про забезпечення доказів (вх.№3833/21 від 23.09.2021), про забезпечення доказів (вх.№22406/21 від 24.09.2021)

23.09.2021 на електронну адресу суду надійшла заява вх.№3833/21 Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про забезпечення доказів, відповідно до якої заявник просив суд забезпечити докази у справі № 914/2618/20 шляхом витребування: в Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1) завірених скріншотів з інформаційної платформи, де відображено обсяги газу отримані Позивачем та передані його контрагентам за період листопада 2018 по грудень 2019; в Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (, адреса: 03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44) завірених скріншотів з інформаційної платформи де відображено обсяги газу Позивачем та передані його контрагентам за період з січня 2020 по липень 2020.

Подана заява обґрунтовується тим, що виключно на оператора газотранспортної системи покладені функціональні обов`язки щодо підтвердження номінацій та алокацій по замовниках послуг транспортування, яким в т.ч. є НАК "Нафтогаз України" як оптовий продавець природного газу, зокрема за спірний період. По грудень 2019 оператором газотранспортної системи було АТ "Укртрансгаз", згідно виданої ліцензії, відповідно до постанови НКРЕ від 28.02.2013 №211 "Про видачу ліцензії з транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами ПАТ "УКРТРАНСГАЗ». З січня 2020р. оператором газотранспортної системи є ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» згідно виданої ліцензії, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ». Згідно даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та власником істотної участі АТ "Укртрансгаз" є Позивач - Акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України». Засновником ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" є АТ "Магістральні газопроводи України", в свою чергу засновником останнього є держава в особі Кабінету Міністрів України. Так само засновником Позивача є Кабінет Міністрів України. Враховуючи те, що Позивач має прямий та безпосередній вплив на оператора газотранспортної системи, а тому є усі підстави припускати, що дані з інформаційної платформи щодо підтверджених обсягів природного газу може бути змінено або втрачено.

Також, 24.09.2021 надійшла заява вх.№22406/21 Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про забезпечення доказів, відповідно до якої заявник просив суд забезпечити докази у справі № 914/2618/20 шляхом витребування в Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (, місцезнаходження: 79039, Львівська обл., м. Львів, вул. Золота, буд. 42, тел. , e-mail: ) даних бухгалтерського обліку чи інших підтверджуючих документів, в яких відображено обсяги розподілу природного газу окремо за фактичними показниками лічильників та за нормами споживання природного газу з розбивкою по ЕІС кодах споживачів за період з 01.11.2018 року по 31.07.2020 року.

Вказана заява мотивована тим, що Оператором газорозподільних мереж на території Львівської області є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», яке здійснює розподіл та облік розподіленого природного газу. Тобто, ТОВ «Львівгаз збут» має змогу визначити фактичний обсяг природного газу, який був спожитий побутовими споживачами у звітному місяці, виключно з використанням даних, отриманих від АТ «Львівгаз». Відтак, відповідальність за якість та достовірність обліку спожитих обсягів природного газу побутовими споживачами, покладається на Оператора ГРМ (АТ «Львівгаз»). За результатами вибіркового аналізу відповідності обсягів спожитого газу окремими побутовими споживачами Львівської області, ТОВ «Львівгаз збут» виявлені суттєві розбіжності з даними, що отримані від АТ «Львівгаз», а також виявлено масові факти коригування Оператором ГРМ обсягів спожитого газу закритих періодів. Тому, в актах між ТОВ «Львівгаз збут» та АТ «НАК «Нафтогаз України» включені обсяги, які не відповідають фактичним обсягам газу, який отриманий споживачами в результаті розподілу АТ «Львівгаз» та відповідно постачання від ТОВ «Львівгаз збут». Враховуючи те, що AT "Львівгаз" не надало підтверджуючих документів щодо обсягів розподілу природного газу окремо за фактичними показниками лічильників та за нормами споживання природного газу з розбивкою по ЕІС кодах споживачів, а тому є усі підстави припускати, що дані щодо обсягів природного газу може бути змінено або втрачено.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість заяв про забезпечення доказів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Всупереч зазначеному відповідачем у заявах про забезпечення доказів не наведено обґрунтованих підстав припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені, зокрема, посилань на положення відповідних нормативно-правові акти тощо про те, що дані та інформація про обсяги газу отримані Позивачем та передані його контрагентам з інформаційної платформи можуть бути видалені після спливу певного строку тощо.

Заявником лише зазначено, що позивач має прямий та безпосередній вплив на оператора газотранспортної системи, оскільки Акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України» є засновником та власником істотної участі АТ "Укртрансгаз", а також те, що AT "Львівгаз" не надало підтверджуючих документів щодо обсягів розподілу природного газу окремо за фактичними показниками лічильників та за нормами споживання природного газу з розбивкою по ЕІС кодах споживачів, а відтак, на думку відповідача, є усі підстави припускати, що дані щодо обсягів природного газу може бути змінено або втрачено.

Відтак, заявником не надано будь-яких доказів наявності підстав припускати, що ті чи інші засоби доказування можуть бути втрачені.

Клопотання (вх.№3859/21 від 27.09.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про призначення судової експертизи

27.09.2021 на електронну адресу суду подано клопотання вх.№3859/21 Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про призначення судової експертизи, відповідно до якого відповідач просив суд призначити по справі №914/2618/20 судову (комплексну) експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6, із правом залучення, при необхідності, судових експертів та фахівців, які володіють необхідними знаннями в даній галузі (у тому числі працівників інших установ), на вирішення експерту(ам) поставити наступні питання:

- чи підтверджується документально визначення АТ "Львівгаз" обсягів розподіленого природного газу в період з 01.11.2018 по 31.07.2020 з урахуванням Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.02.2004р. № 116? Якщо так, то в яких обсягах помісячно та чи правильно здійснено визначення таких обсягів у відповідності до вказаної Методики при обліку природного газу розподіленого побутовим споживачам, в яких встановлені індивідуальні лічильники?

- який об`єм природного газу розрахований за нормами споживання включено до актів приймання-передачі договору купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 року №18-530-Н, помісячно, за період з 01.11.2018 по 31.07.2020?

- чи підтверджується документально застосування Оператором ГРМ (АТ "Львівгаз") норм споживання природного газу для побутових споживачів, у яких відсутній облік природного газу із застосуванням засобів вимірювальної техніки, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 р. № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»? Якщо так, то в яких обсягах за період з 01.11.2018р. по 31.07.2020 р. помісячно?

- яка сума заборгованості по договору купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 року №18-530-Н повинна бути погашена за рахунок субвенцій з державного бюджету на відшкодування наданих населенню пільг і субсидій за період з 01.11.2018р. по 31.07.2020 р. помісячно?

- чи відповідає ціна купівлі-продажу природного газу розрахована за формулою, встановленою Постановою Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 в період дії цієї постанови? Якщо ні, то яка обґрунтована ціна?

В якості підстав для призначення комплексної судової експертизи у справі відповідач зазначив, що:

1. Оператор ГРМ неправомірно здійснював визначення обсягів споживання природного газу на підставі даних комерційних вузлів обліку з приведенням їх до стандартних умов, в результаті чого в актах приймання - передачі природного газу, що складені між Позивачем і Відповідачем по даній справі, відображено невірні обсяги природного газу.

2. Договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 року №18-530-Н не передбачено постачання газу за нормами споживання. В актах приймання-передачі природного газу відображено об`єми природного газу, які визначені як за показами лічильників споживачів так і за нормами споживання, що не відповідає умовам п.4.1 Договору, а тому є позадоговірними, строк оплати по яких не настав.

Оператор ГРМ неправомірно виставляв завищені норми споживання. В період з липня 2015 року по січень 2019 року, по споживачам, які не забезпечені лічильниками газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу визначався за нормами споживання, що були встановлені Постановою КМУ діючими в зазначений період, (зокрема, від 29.04.2015 №237, від 23.03.2016 № 203, від 18.08.2017 №609) проте, Оператор ГРМ виставляв завищені норми, передбачені Постановою КМУ від 08.06.1996 року №619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» (в редакції, що діяла до 1 жовтня 2014 року).

3. Розрахунки по Договору відбувались також за рахунок перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, поза межами впливу ТОВ "Львівгаз збут". Правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами у цій частині (стосовно розміру пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг і субсидій. Державою фактично змінено порядок здійснення розрахунків перед Позивачем в цій частині.

4. Щодо необґрунтованості та протиправності розрахованої НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» ціни купівлі-продажу природного газу за формулою, встановленою Постановою КМУ № 17 Аналіз складових та компонентів, які застосовувалися НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» для розрахунку ціни природного газу за формулою, визначеною Постановою КМУ № 17, свідчить про порушення законодавчих положень при визначенні ціни продажу/постачання природного газу, зокрема щодо обґрунтованості цін на продаж природного газу у період з січня по липень 2020 року включно, коли Відповідач та Позивач були в договірних правовідносинах.

Таким чином, на думку відповідача для встановлення обставин, які відносяться до предмету доведення у даній справі, необхідним є здійснення аналізу специфіки роботи ринку природного газу, а також дослідження великого обсягу документів, які будуть подані Відповідачем, з метою повного, всебічного розгляду обставин справи, для роз`яснення питань, що виникли при вирішенні спору та потребують спеціальних знань, є необхідність призначення у справі судово-економічної експертизи.

У письмових поясненнях до клопотання про призначення судової експертизи (вх.№24666/21 від 21.10.2021) на підтвердження своєї позиції відповідач послався на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 у справі №922/1876/18.

У додаткових поясненнях до клопотання про призначення судової експертизи (вх.№24967/21 від 25.10.2021) відповідач зазначив, що сам факт підписання актів приймання-передачі природного газу не підтверджує реальності господарських операцій, про які стверджує позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю. Відповідні висновки зробив Верховний Суд у справі № 927/986/17 (Постанова від 18 березня 2020 року) та у справі № 910/4994/18 (Постанова від 05 липня 2019 року). Крім того, у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 915/878/16 зазначено, що для з`ясування правової природи як господарської операції, так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції. Зважаючи на принцип превалювання сутності над формою, судам слід було врахувати фактичне здійснення господарської операції, що повинно підтверджуватися, в тому числі, і реальним джерелом походження товару (його виробництва, попередньої купівлі тощо) в обсязі, зазначеному у первинному документі. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Заперечуючи проти призначення судової експертизи, позивач зазначив, що за відсутності рішення, яке набрало законної сили (до вирішення питання щодо розбіжностей в частині визначення об`єму) величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. А тому, презюмується обсяг природного газу, визначений за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до умов, установлених Кодексом газорозподільних систем, та зазначений в актах приймання-передачі природного газу, підписаних між позивачем та відповідачем у відповідності до умов Договору.

Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, оскільки предметом доказування у даній справі є факт здійснення господарської операції з поставки природного газу, а також факт здійснення оплати за таку поставку та розмір заборгованості, що лишається несплаченим. Вказані обставини встановлюються дослідженням відповідно Договору купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н, актів приймання-передачі природного газу (в яких узгоджена сторонами сума та обсяг поставки у відповідних місяцях) та виписок по рахунку, що підтверджує суми фактичної оплати відповідачем. Дані обставини не потребуються спеціальних знань, та можуть бути встановлені судом при дослідженні зазначених доказів. В матеріалах справи містяться відповідні акти приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами без заперечень.

Посилання відповідача на те, що Оператор ГРМ неправомірно здійснював визначення обсягів споживання природного газу на підставі даних комерційних вузлів обліку з приведенням їх до стандартних умов та виставляв завищені норми споживання, не є предметом дослідження в даній справі.

Суд звертає увагу відповідача на його право та можливість за наявності обґрунтованих підстав звернутися до Оператора ГРМ - АТ «Львівгаз», який не є стороною в даному спорі, з відповідним позовом до останнього, та за наявності відповідного рішення суду звернутися до суду у порядку статті 320 ГПК України, в частині перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Клопотання (вх.№4246/21 від 21.10.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зупинення провадження

21.10.2021 на адресу суду надійшло клопотання вх.№4246/21 про зупинення провадження у справі, відповідно до якого відповідач просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі №640/3438/21.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Постановою Кабінету Міністрів №143 від 27.02.2019 було встановлено заборону нараховувати заборгованість та штрафні санкції на різницю між нормами споживання за постановою КМУ №619 та постановами КМУ №237 та 203. Проте, публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та нечинним абз.4 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 143 від 27.02.2019. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2021 відкрито провадження в справі № 640/3438/21. Пов`язаність вищевказаних справ, а також об`єктивна неможливість розгляду справи №914/2618/20 до вирішення іншої справи №640/3438/21 обумовлюється наступним. Позовні вимоги у справі №640/3438/21 АТ "НАК "Нафтогаз України" обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята Кабінетом Міністрів України з перевищенням повноважень та не відповідає вимогам закону; прийнята з порушенням встановленого законом способу прийняття (з порушенням регуляторної процедури та регламенту Кабінету Міністрів України); дія абз. 4 п. 2 оскаржуваної постанови стала наслідком звернення постачальників природного газу для потреб населення, які закуповували газ у позивача у період 2015-2019 р., до суду з позовами до АТ "НАК "Нафтогаз" про повернення як переплати коштів, сплачених на користь позивача за придбаний природний газ, а також стягнення 3% річних та інфляційних втрат. У справі № 914/2618/20 ТОВ "Львівгаз збут" якраз посилається на абз. 4, п. 2 Постанови №143 як на одну з підстав для відмови в задоволенні позовних вимог AT «НАК «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з Товариства. Проте, як ми вже зазначили вище, у справі №640/3438/21 Позивач оскаржує вищевказану постанову КМУ №143 в частині, на яку посилається Товариство в обґрунтування своєї правової позиції. Таким чином, результат розгляду судом справи №640/3438/21 безпосередньо впливатиме на обґрунтованість позовних вимог АТ «НАК «Нафтогаз України» у справі №914/2618/20, оскільки, у разі визнання судом нечинним абз.4 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 143 від 27.02.2019, зазначене буде мати наслідком зміну розміру заборгованості, яка нараховується постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів в межах норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. Як наслідок, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" буде зобов`язане здійснити відповідні коригування у розрахунках з Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" за спірним Договором, що відповідно вплине на підстави та розмір заявлених позовних вимог у справі № 914/2618/20.

У доповненні (вх.№24968/21 від 25.10.2021) до клопотання про зупинення провадження у справі відповідач послався на судову практику у справі №907/260/18, зокрема, постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.10.2021, та просив врахувати її при розгляді клопотання з метою забезпечення єдиного застосування закону та формування єдиної судової практики у аналогічних правовідносинах.

Позивач проти зупинення провадження у справі заперечив з підстав, наведених у запереченні (вх.№24943/21 від 23.10.2021). Зокрема, зазначив, що підставою для клопотання про зупинення провадження у поточній справі є, за переконанням відповідача, неможливість розгляду справи до набрання чинності рішення у справі № 640/3438/21, оскільки у випадку часткового скасування постанови Кабінету Міністрів України № 143 підтвердиться заборгованість відповідача перед позивачем. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Враховуючи приписи пункту 5 частини першої ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Необґрунтоване зупинення провадження у справі призведе до порушення законних прав позивача, до затягування строків розгляду, перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

У відповіді на заперечення позивача на клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№26697/21 від 11.11.2021) відповідач зазначив, що у справі № 640/3438/21 будуть встановлені обставини, які не можуть бути встановлені у даній справі з огляду на обмеженість юрисдикції господарського суду, а відтак результати розгляду адміністративним судом вказаної справи про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття абз. 4 п. 2 Постанови № 143 (з урахуванням положень якої розраховано розмір заявлених у цій справі позовних вимог) матимуть істотне значення для розгляду даної справи, оскільки безпосередньо впливатимуть на обґрунтованість позовних вимог АТ "НАК "Нафтогаз України".

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Предметом розгляду справи № 640/3438/21 є визнання протиправним і нечинним абз. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 №143 "Питання споживання природного газу". Відповідно до частини 2 статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, у випадку задоволення позовних вимог у справі № 640/3438/21, вказана постанова № 143 в частині втратить чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

При цьому спірні правовідносини між учасниками справи виникли ще в момент чинності Постанови № 143. Тому, рішення у справі № 640/3438/21 не вплине на правовідносини сторін, що існували до часткової втрати чинності Постанови № 143. Сторони мають керуватися нормами права, дійсними на момент виникнення спірних відносин. А відтак, постанова КМУ від 27.02.2019 року №143 не може застосовуватись до спірних договірних відносин.

Крім того, у разі задоволення позовних вимог у справі № 640/3438/21 відповідач не обмежений у праві на поновлення порушеного права шляхом звернення до суду у порядку статті 320 ГПК України, в частині перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. Тобто, Господарським процесуальний кодексом України передбачено ефективний механізм поновлення прав сторони за результатами розгляду іншої справи, що спростовує тезис щодо неможливості подальшого розгляду даної справи.

Зустрічна позовна заява (вх.№3757 від 16.11.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про припинення зобов`язань за Договором повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

Вирішуючи питання про прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду та об`єднання в одне провадження з первісним позовом, судом встановлено наявність підстав для її повернення заявнику з огляду на наступне.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частини 1, 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою суду від 13.10.2020 про відкриття провадження у справі №914/2618/20 за первісним позовом відповідачу встановлено строк - 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Дана ухвала отримана відповідачем 22.10.2020, тобто, відповідач мав строк на подання до суду відзиву на позовну заяву до 06.11.2020.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 2 ст. 119 ГПК України).

Отже, згідно з вимогами вищезазначених норм, строки встановлені судом для подачі відзиву можуть бути продовжені за заявою учасника, поданою до закінчення такого строку (в даному випадку до 06.11.2020).

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) наголосив на об`єктивній неможливості пред`явлення зустрічного позову в межах встановленого строку, оскільки Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX (на положення якого Товариство посилається як на підставу для задоволення зустрічних позовних вимог) було прийнято 14.07.2021 (набрав чинності 29.08.2021). Таким чином, обставини, які стали підставою для пред`явлення зустрічного позову фактично не існували на той час.

Суд відхиляє обґрунтування позивача щодо поновлення строку для подання зустрічного позову виникненням обставин, які об`єктивно не існували на час встановленого ухвалою суду від 13.10.2020 строку для подання відзиву на позов. Суд звертає увагу відповідача (позивача за зустрічним позовом) на його право та можливість звернутися із відповідним позов в загальному порядку окремо.

Частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на викладене, зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику як така, що подана після спливу строку для подання відзиву.

Керуючись статтями 99, 112, 119, 180, 227, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про забезпечення доказів (вх.№3833/21 від 23.09.2021) та про забезпечення доказів (вх.№22406/21 від 24.09.2021) відмовити.

2. У задоволенні клопотання (вх.№3859/21 від 27.09.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про призначення судової експертизи відмовити.

3. У задоволенні клопотання (вх.№4246/21 від 21.10.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зупинення провадження відмовити.

4. Зустрічну позовну заяву (вх.№3757 від 16.11.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про припинення зобов`язань за Договором повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут».

5. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 07.12.21 о 14:00 год.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в Західному апеляційному господарському суді в строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Львівської області https://court.gov.ua/sud5015/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет.

Суддя Кидисюк Р.А.