РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2021Справа № 910/15747/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Будшляхмаш" (м. Київ)

до Комунального підприємства "Київпастранс" (м. Київ)

про стягнення 2.268.830,58 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Синяпкін О.В.

Від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Будшляхмаш" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення 2.443.035,99 грн, з яких: 1.899.600,00 грн основного боргу, 290.649,26 грн пені, 65.024,89 грн 3% річних, 187.761,84 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору № 5220-197 від 29.04.20. з оплати поставленого великовантажного мотортранспортного засобу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.21. відкрито провадження у справі № 910/15747/21 та призначено підготовче засідання на 02.11.21.

01.11.21. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти стягнення пені в сумі 174.205,41 грн, зазначаючи, що її розмір становить 116.443,85 грн.

02.11.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 16.11.21.

15.11.21. позивачем подано відповідь на відзив та заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Будшляхмаш" просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1.899.600,00 грн основного боргу, 116.443,85 грн пені, 65.024,89 грн 3% річних, 187.761,84 грн інфляційних втрат.

Вказану заяву було прийнято в підготовчому засіданні 16.11.21., з огляду на що має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

16.11.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.11.21.

В судовому засіданні 23.11.21. по розгляду справи по суті позивачем підтримано свої позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення.

Відповідач в судове засідання 23.11.21. по розгляду справи по суті явку свого повноважного представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

За висновками суду неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті в судовому засіданні 23.11.21.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 23.11.21. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

29.04.20. між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) було укладено Договір № 5220-197 (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1 постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю «Великовантажні моторанспортні засоби» код 34140000-0 за ДК 021:2015 (самоскид МАЗ) (далі - Товар), а Покупець сплатити за Товар.

Ціна Договору становить 2.049.600,00 грн з ПДВ.

Додатком № 1 до Договору сторонами було погоджено Специфікацію Товару - Самоскид МАЗ-5550С3/521-000(Е-5) у кількості 1 шт. вартістю 2.049.600,00 грн.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 11.1 з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.20., але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з постачання товару.

За своїм змістом та правовою природою Договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Поставка Товару здійснюється на умовах DDP згідно з Інкотермс-2010 за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 7/9.

Видатковою накладною № 12718 від 05.06.20. позивач поставив, а відповідач отримав Товар по Специфікації до Договору на суму 2.049.600,00 грн.

Прийняття Товару відповідачем також підтверджується Актом приймання-передачі від 05.06.20.

Вказані документи підписані позивачем і відповідачем без зауважень чи заперечень.

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо поставки Товару відповідачу докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, представлені до матеріалів справи видаткова накладна та акт приймання-передачі є належними доказами передачі Товару відповідачу, а отже виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки Товару на суму 2.049.600,00 грн в межах Договору здійснено належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що розрахунок за поставлений Товар здійснюється Покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з дати підписання Покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію Товару.

Отже, відповідач мав сплатити 2.049.600,00 грн за Товару строк до 04.08.20. включно.

Як стверджує позивач, та проти чого не заперечує відповідач, Комунальне підприємство "Київпастранс" сплатило Постачальнику 150.000,00 грн за Товар платежами по 25.000,00 грн 24.06.20., 02.07.20., 28.07.20., 05.08.20., 30.12.20. та 30.12.20.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Оскільки грошові кошти від відповідача за Товар позивачу надійшли не в повному обсязі, то вказане зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Будшляхмаш" з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивача з боку відповідача належними доказами не спростовані.

З огляду на вказане в сукупності судом встановлено, що борг відповідача перед позивачем за представленими до матеріалів справи документами становить 1.899.600,00 грн, з огляду на що вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо заявлених позивачем до стягнення 65.024,89 грн 3% річних, 187.761,84 грн інфляційних втрат, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, враховуючи початкові та кінцеві дати для нарахувань, за здійсненим перерахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 65.024,89 грн 3% річних, 187.761,84 грн інфляційних втрат, а позов в цій частині задовольняється судом повністю.

Також позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 116.443,85 грн пені.

Пунктом 7.3 Договору сторони погодили, що за порушення термінів оплати Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості і поставленого в строк Товару за кожен день прострочення оплати.

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Врахувавши періоди та суми, визначені позивачем у розрахунку та відповідачем у контррозрахунку, суд здійснив перерахунок та встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 116.443,85 грн пені.

Отже позов задовольняється судом повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, б. 2; ідентифікаційний код 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Будшляхмаш" (03113, м. Київ, проспект Перемоги, 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код 32670703) 1.899.600 (один мільйон вісімсот дев`яносто дев`ять тисяч шістсот) грн 00 коп. основного боргу, 116.443 (сто шістнадцять тисяч чотириста сорок три) грн 85 коп. пені, 65.024 (шістдесят п`ять тисяч двадцять чотири) грн 89 коп. 3% річних, 187.761 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот шістдесят одну) грн 84 коп. інфляційних втрат, 34.032 (тридцять чотири тисячі тридцять дві) грн 46 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко