ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа № 911/3550/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання"

до 1. Приватного підприємства "ЛОО"

2. Головного управління Держгеокадастру у Київській області

про скасування державної реєстрації та запису про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки

за зустрічним позовом Приватного підприємства "ЛОО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання"

про визнання договору недійсним

за участю представників від відповідача 1 за первісним позовом: Богатиренко О.В. (ордер серії КС № 690904 від 12.01.2021), Деледивка С.Г. (ордер серії КС №690703 від 28.09.2021)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" до Приватного підприємства "ЛОО" та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про:

- скасування державної реєстрації та запису про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства "ЛОО" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015 (реєстраційний номер об`єкта 208, номер запису про право власності 39319476), яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада;

- скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015, яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада.

Вказані вище вимоги обгрунтовано тим, що Приватне підприємство "ЛОО" незаконно зареєструвало право власності на земельну ділянку площею 2 га, оскільки частина із вказаної земельної ділянки розміром 1 га була відчужена ЗАТ "Надбання", правонаступником якого є позивач, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.03.2007, укладеного між ЗАТ "Надбання" та ПП "ЛОО".

Водночас разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Надбання" подано клопотання про витребування від державного реєстратора Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області Гавриленка Олексія Віталійовича:

- належним чином засвідченої копії реєстраційної справи, яка включає документи, на підставі яких прийнято рішення та проведено державну реєстрацію права власності від 23.11.2020 №55285246 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:004:0015, яка розташована на території Гірської сільської ради Бориспільського району Київської обл за Приватним підприємством "ЛОО" (ідентифікаційний код 34474554);

- документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення реєстраційних дій.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2020 у справі №911/3550/20 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.01.2021, викликано у підготовче засідання представників учасників справи, а також надано сторонам строк для подання додаткових пояснень, доказів, клопотань, у тому числі - відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - до 25.01.2021.

21.01.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного підприємства "ЛОО" надійшли:

- відзив на позов, відповідно до якого Приватне підприємство "ЛОО" просило відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" у повному обсзяі;

- надійшли зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за №1263, укладеного між Приватним підприємством "ЛОО" та Закритим акціонерним товариством "Надбання", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Надбання".

Зустрічні позовні вимоги обгрунтовано тим, що Приватне підприємство "ЛОО" не відчужувало на користь ЗАТ "Надбання", правонаступником якого є ТОВ "Надбання", земельну ділянку, а вказаний правочин суперечить приписам ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 55 Закону України "Про нотаріат", що свідчить про наявність підстав для визнання такого договору недійсним згідно ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.01.2021 прийнято до розгляду у справі №911/3550/20 зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "ЛОО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" про визнання договору недійсним та об`єднати вимоги за відповідним позовом в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" (ТОВ "Надбання"/ позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом) до Приватного підприємства "ЛОО" (далі - ПП "ЛОО"/позивач за зустрічним позовом/відповідач 1 за первісним позовом), Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач 2 за первісним позовом) про скасування державної реєстрації та запису про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.01.2021, з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області про виправлення описки від 28.01.2021, у справі №911/3550/20 відкладено підготовче засідання на 15.02.2021.

15.02.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача за первісним позовом надійшли:

- заява про виключення поданої ПП "ЛОО" до суду копії державного акта серії ЯД №663140 від 22.09.2006 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:004:0015, з числа доказів в даній справі і розгляд останньої на підставі інших доказів;

- відзив на зустрічну позовну заяву разом з доданими до нього документами;

- відповідь на відзив ПП "ЛОО" від 20.01.2021 разом з доданими до вказаної відповіді документами;

- заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо позовної вимоги ПП "ЛОО".

Вказані вище відзив на зустрічну позовну заяву, відповідь на відзив разом з доданими до них документами судом прийнято до розгляду.

Щодо поданої позивачем заяви про виключення доказу слід зазначити таке.

Згідно ч. 11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Враховуючи викладене, оскільки вказана вище норма презюмує, що правом просити про виключення документів з числа доказів наділена особа, яка подала відповідні документи, тоді як про виключення з числа доказів поданого відповідачем документа - копії державного акта серії ЯД №663140 від 22.09.2006, заявлено позивачем, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви позивача про виключення поданої ПП "ЛОО" до суду копії державного акта серії ЯД №663140 від 22.09.2006 з числа доказів.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу позивача на те, що оцінка доказів в розрізі наведених сторонами обставин є виключною компетенцією суду та здійснюється останнім під час прийняття рішення на стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2021 у справі №911/3550/20 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Надбання" про витребування доказів та відкладено підготовче засідання на 30.03.2021.

22.02.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшов відзив, відповідно до якого відповідач 2 просив, зокрема, порушити перед позивачем питання про виключення управління зі складу сторін у даній справі та залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Згідно приписів ч.ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Водночас приписами ст. ст. 118, 119 ГПК України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, згідно ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2020 відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву - до 25.01.2021.

До того ж відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення копію зазначеної вище ухвали відповідачем 2 отримано 12.01.2021, як наслідок останнім днем 15-денного строку є 27.01.2021.

Однак відзив на позов відповідачем 2 подано 18.02.2021, тобто з пропуском встановленого строку без клопотання про його поновлення та обгрунтування поважності причин пропуску вказаного строку, а тому суд дійшов висновку про залишення без розгляду поданого відповідачем 2 відзиву.

Клопотання ж відповідача 2 про порушення перед позивачем питання про виключення Головного управління Держгеокадастру у Київській області зі складу сторін у даній справі та залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, судом залишається без розгляду як процесуально безпідставне, оскільки саме позивач, як основний ініціатор звернення до суду, наділений правом визначати відповідачів, тобто осіб до яких спрямовані викладені ним в позові вимоги, тоді як суд, з огляду на диспозитивність як один з приницпів господарського судочинства, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

29.03.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПП "ЛОО" надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

Також 29.03.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Надбання" надійшли:

- відповідь на відзив відповідача 2, згідно якого позивач за первісним позовом зауважив, що вимогу про скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015, спрямовано саме до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а тому останній є належним відповідачем уданій справі;

- клопотання про долучення до матеріалів даної справи: фотокопії з мокрими печатками державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663140 від 22.09.2006 з відміткою нотаріуса; засвідченої копії заяви про надання копії документів вих. №16-03/21 від 16.03.2021 до Державного нотаріального архіву в Києві; оригніалу супровідного листа за вих. №1092/01-17 від 29.03.2021.

З огляду на викладені у вказаному вище клопотанні обставини отримання позивачем відповідних документів, судом у підготовчому засіданні 30.02.2021 визнано поважними причини пропуску строку для подання відповідного клопотання та задоволено таке клопотання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2021 у справі №911/3550/20 відкладено підготовче засідання на 12.04.2021.

05.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПП "ЛОО" надійшли заперчення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

09.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПП "ЛОО" надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач 1 за первісним позовом просив суд:

- долучити до матеріалів даної справи: оригінал архівної довідки від 02.04.2021 вих. №1167/01-17 Київського державного нотаріального архіву, а також прошиті і пронумеровані документи, надані Київським державним нотаріальним архівом: копія договору купівлі-продажу від 27.03.2007 та документи, які стосуються ПП "ЛОО" на 12 стор. згідно нижченавденого переліку;

- витребувати з Київського державного нотаріального архіву копії договору купівлі продажу від 27.03.2007 за реєстровим номером №1263, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663140 від 22.09.2006 та документи, які стосуються ПП "ЛОО" та формувались під час посвідчення оспорюваного договору купівлі-продажу від 27.03.2007.

Також 09.04.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ПП "ЛОО" надійшли пояснення для врахування їх під час вирішення спору по суті.

У підготовчому засіданні 12.04.2021 судом задоволено вказане вище клопотання ПП "ЛОО" в частині долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2021 у справі №911/3550/20 відкладено підготовче засідання на 11.05.2021.

11.05.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Надбання" надійшло клопотання про перенесення розгляду справи з огляду на звернення позивача за первісним позовом до Київського державного нотаріального архіву з, зокрема, заявою про надання копій всіх документів, які містяться в архівній справі стосовно укладення 27.03.2007 між Приватним підприємством "ЛОО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надбання" договору купівлі-продажу за реєстровим номером №1263.

До того ж ТОВ "Надбання" вказано, що надані Київським державним нотаріальним архівом позивачу та відповідачу 1 за первісним позовом пакети документів, що містять зазначений вище договір, мають суттєві розбіжності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2021 у справі №911/3550/20 відкладено підготовче засідання на 14.06.2021, задоволено клопотання ПП "ЛОО" про витребування доказів в частині та зобов`язано Київський державний нотаріальний архів надати суду копії договору купівлі-продажу від 27.03.2021 за реєстровим номером №1263, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663140 від 22.09.2006, документів, що формувались під час посвідчення договору купівлі-продажу від 27.03.2007 за реєстровим номером №1263 у строк до 14.06.2021 та попереджено про наслідки передбачені ч. 1 ст. 135 ГПК України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами.

11.06.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Надбання" надійшло клопотання про долучення до матеріалів даної справи: завіреної нотаріально копії з оригіналу документу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663140 від 22.09.2006; листа відповіді від 09.06.2021 колишнього директора ОСОБА_1.; листа за вих. №07-06/21 від 07.06.2021 ТОВ "Надбання" про надання нотарільної копії документу.

У підготовчому засіданні 14.06.2021 судом прийнято до розгляду вказане вище клопотання позивача за первісним позовом про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.06.2021 у справі №911/3550/20:

- повторно зобов`язано Київський державний нотаріальний архів надати суду належним чином завірені копії договору купівлі-продажу від 27.03.2007 за реєстровим номером №1263, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663140 від 22.09.2006 та документів, що формувались під час посвідчення договору купівлі-продажу від 27.03.2007 за реєстровим номером №1263 у строк до 29.06.2021;

- на отримання витребуваних документів від Київського державного нотаріального архіву уповноважено представника Приватного підприємства "ЛОО";

- попереджено Київський державний нотаріальний архів про наслідки передбачені ч. 1 ст. 135 ГПК України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами;

- відкладено підготовче засідання на 29.06.2021.

25.06.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від Київського державного нотаріального архіву надійов лист про надання належним чином завіреної копії договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. від 27.03.2007 за реєстровим №1263.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2021 у справі №911/3550/20 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.07.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.07.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 20.07.2021, у справі №911/3550/20 оголошено перерву у судовому засіданні до 06.09.2021.

20.07.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 06.09.2021 у справі №911/3550/20 оголошено перерву у судовому засіданні до 21.09.2021.

Водночас 21.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла заява свідка - ОСОБА_1 .

Також 21.09.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача за первісним позовом надійшли:

- клопотання про визнання поважними причин неподання ТОВ "Надбання" заяви свідка по даній справі у підготвочому засіданні та долучення до матеріалів справи в якості доказу заяви свідка ОСОБА_1 ;

- клопотання про виклик в судове засідання по даній справі в якості свідка ОСОБА_1 , колишнього директора ПП «ЛОО».

Відповідно до ч. 1 ст. 87, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 88, ч. 1 ст. 89 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Водночас відповідно до приписів ч. ч. 2, 4 ст. 80, ст. 118, ст. 207 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Так, в обгрунтування клопотання про долучення заяви свідка, зокрема щодо поважності пропуску строків для його подання, позивач вказав про відсутність можливості на подання такої заяви на стаді підготовчого засідання, оскільки в процесі розгляду спору доводи ПП "ЛОО", зокрема, зведено до обставин неукладеності договору купівлі-продажу земельної ділянки, тоді як ОСОБА_1 до 21.09.2021 відмовлявся надавати пояснення у якості свідка по суті вказаного питання та наразі надав відповідну згоду.

До того ж позивач зауважив, що заяву свідка він отримав лише 21.09.2021, а тому не мав змоги звернутися до нотаріуса для посвідчення такої заяви, попри те як свідок погодився з`явитися у судове засідання для підтвердженя обставин особистого підписання такої заяви.

Однак викладені вище доводи позивача не свідчать про поважність причин пропуску відповідного процесуального строку для подання заяви свідка у справі та об`єктивну неможливість подати вказану заяву до суду заздалегідь, у передбачені законом строки - разом з поданням доказів у підготовчому провадженні, тоді як з`ясування тих чи інших обставин справи, у тому на стадії розгляду справи по суті, а також незгода особи для надання пояснень у якості свідка не звільняє учасника справи від обов`язку подання доказів та вчинення для цього усіх необхідних дій у встановлені процесуальними приписами строки.

Також суд звертає увагу на те, що іншої підстави для недотримання нотаріальної форми при оформленні заяви свідка, аніж подання такої заяви сторонами, третіми особами, їх представниками, які дали згоду на допит їх як свідків, процесуальні приписи не передбачають, а тому подання заяви свідка ОСОБА_1 у простій письмовій формі не відповідає передбаченому ч. 3 ст. 88 ГПК України порядку.

З огляду на вказане вище, у судовому засіданні 21.09.2021 суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви свідка ОСОБА_1 , клопотань позивача про долучення відповідної заяви до матеріалів справи та про виклик свідка у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2021 у справі №911/3550/20 оголошено перерву у судовому засіданні до 28.09.2021.

У судовому засіданні 28.09.2021 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2007 ЗАТ "Надбання" як покупцем та ПП "ЛОО" як продавцем підписано договір купівлі-продажу (далі - договір купівлі-продажу від 27.03.2007), відповідно до пункту 1 якого сторони погодили, що продавець ПП "ЛОО" передав у власність, а покупець ЗАТ "Надбання" прийняв у власність та зобов`язується оплатити наступну земельну ділянку:

- земельна ділянка площею 1 (один) гектар, місце розташування якої визначається згідно з кадастровим планом, що є невід`ємною частиною цього договору (надалі - земельна ділянка), яка є чстиною земельної ділянки площею 2 (дав) гектара, кадастровий номер якої :02:004:0015, що знаходиться в адмністративних межах Гірської сільської ради Бориспілського району Київської області та належить продавцю на праві власності на підставі державного акту на право влансності на земельну ділянку серії ЯД №663140, виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області 22.09.2006 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.09.2006 за №5274, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земелю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №17;

- цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства;

- склад угідь - рілля.

Відповідно до пп. 9-13 договору купівлі-продажу від 27.03.2007 додатками до договору є: кадастровий план земельної ділянки виготовлений ТОВ «Фірма «Лідо».

Земельна ділянка передається продавцем та приймається покупцем у момент укладення цього договору.

Цей договір є підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянк, що є предметом цього договору.

Право власності на земельну ділянку виникає у покупця на підставі цього договору, після одержання покупцем документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку - державного акта на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації у відповідності із ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Цей договір вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

До позовної заяви позивачем долучено копію вказаного вище договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. від 27.03.2007 за реєстровим №1263, разом з копією кадастрового плану.

Водночас в матеріалах справи також наявні належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу та кадастрового плану з відміткою про посвідчення вказаного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. від 27.03.2007 за реєстровим №1263, які були надані на вимогу суду Київським державним нотаріальним архівом.

За доводами позивача ТОВ "Надбання" створено шляхом перетворення ЗАТ "Надбання" та є повним правонаступником прав і обов`язків перетвореного товариства, в підтвердження чого до позовної заяви додано копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичиних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.10.2014, а також статуту ТОВ "Надбання" (нова редакція).

Звертаючись до суду із первісним позовом, ТОВ "Надбання" вказало, що за ПП "ЛОО" зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015 (реєстраційний номер об`єкта 208, номер запису про право власності 39319476, дата державної реєстрації 17.11.2020) (далі - спірна реєстрація), а підставою для такої реєстрації вказано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.09.2006 за №5274 та дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки, що має силу оригіналу, серія та номер 1-341, виданий 19.10.2020, видавник: Державний нотаріус Держвного нотаріального архіву Гуль Л.О.

В підтвердження вказаних вище обставин позивачем надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №234769783 від 30.11.2020.

Так, в розрізі зазначеного позивач вказав, що:

- відповідач 1 за первісним позовом зареєстрував право власності на земельну ділянку не зважаючи на те, що частину цієї земельної ділянки відчужено ЗАТ "Надбання", правонаступинком якої є ТОВ "Надбання";

- після укладення договору купівлі-продажу позивач, як правонаступник ЗАТ "Надбання", отримав право оформити у власність земельну ділянку плошею 1 га.

Отже, посилаючись на п. а) ч. 1 ст. 82, п. в) ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 319, ст. 321 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач зазначив, що ПП "ЛОО" мало право зареєструвати право власності лише на ту частину земельної ділянки, яка не була відчужена, а тому вказана державна реєстрація є незаконною, що є підставою для її скасування.

Крім того, за доводами позивача, наявність в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015 унеможливлює присвоєння кадастрового номеру позивачу на земельну ділянку 1 га, якає є частиною зазначеної земельної ділянки площею 2 га, що з огляду на ч. 6 ст. 16, абзаців 4, 5 ч. 10 ст. 24, Закону України «Про державний земельний кадастр» є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки плоащею 2 га в Державному земельному кадастрі.

З огляду вказаного вище позивач просить суд:

- скасувати державну реєстрацію та запис про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства "ЛОО" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015 (реєстраційний номер об`єкта 208, номер запису про право власності 39319476), яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада;

- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015, яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада.

Заперечуючи проти вказаних вище обставин та відповідно заявлених вимог, ПП "ЛОО" зауважило на недійсності договору купівлі-продажу від 27.03.2007, про існування якого відповідач 1 за первісним позовом дізнався лише тільки після ознайомлення з матеріалами даної справи.

Також відповідач 1 за первісним позовом зазначив, що з моменту набуття права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015 і на даний час ПП "ЛОО" є єдиним належним власником такої земельної ділянки, відкрито нею володіє, а також захищало у судовому порядку відповідне право.

В розрізі вказаного вище відповідач 1 за первісним позовом зазначив, що:

- 12.09.2006 між ПП "ЛОО" та громадянином ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015, що розташована в адміністративних межах Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.09.2006 ПП "ЛОО" отримано державний акт на право приватної вланості на земельну ділянку серія ЯД №663140 від 22.09.2006;

- ПП "ЛОО" не здійснювало відчуження частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0015 та не отримувало коштів від позивача за первісним позовом.

В підтвердження зазначеного ПП "ЛОО" надано копії дубілката договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.09.2006 та акта на право приватної вланості на земельну ділянку серія ЯД №663140 від 22.09.2006.

Стосовно ж недійсності договору договору купівлі-продажу від 27.03.2007 ПП "ЛОО" зазначило, що вказаний правочин суперечить ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 638 ЦК України, ст. 132 Земельного кодексу України, в чинній станом на 27.03.2007 редакції, оскільки у такому договорі не визначено предмет як істотну умову.

Так, за доводами ПП "ЛОО", вказана у договорі купівлі-продажу від 27.03.2007 частина земельної ділянки площею 1 га не сформована, як об`єкт цивільного права, а окремий документ про право власності на неї відсутній, оскільки для наявності таких обставин і документа необхідно було здійснити поділ земельної ділянки 2 га з кадастровим номером :02:004:0015.

На переконання відповідача 1 за первісним позовом, згідно ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України, в чинній станом на 27.03.2007 редакції, земельною ділянкою як об`єктом права власності є частина земної поверхні з установленими межами, а тому лише після отримання документа на підтвердження права власності ПП "ЛОО" на 1 га земельної ділянки можливо було б укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

В розрізі зазначеного вище ПП "ЛОО" вказало, що доданий до договору купівлі-продажу від 27.03.2007 кадастровий план є лише складовою технічної документації із землеустрою, тоді як згідно ст.ст. 20, 25, 50 Закону України «Про землеустрій» та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004 при зміні меж земельної ділянки необхідним було розроблення проекту землеутрою.

Додатково до вкзазаних вище обставин ПП "ЛОО" зазначило про те, що:

- договір купівлі-продажу від 27.03.2007 суперечить ст. 55 Закону України «Про нотаріат», в чинній станом на 27.03.2007 редакції, оскільки згідно вказаної норми угоди про відчуження майна посвідчуються за умови подання документів, що підтверджуть право власності на майно;

- згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом, а при посвідченні договорів про відчуження частки майна на правовстановлюючих документах, що повертаються відчужувачам, робиться запис про зміст посвідченого договору.

З огляду на вказане вище відповідач 1 за первісним позовом зауважив, що при відчуженні саме частки земельної ділянки, а не земельної ділянки з визначеною площею, на державному акті серія ЯД №663140 про право власності на земельну ділянку плошею 2 га приватний нотаріус повинен був зробити відповідний напис про відчуження частини земельної ділянки.

Отже, ПП "ЛОО" вважає, що у ТОВ "Надбання", як і ЗАТ "Надбання", не виникло право власності на земельну ділянку площею 1 га, яка є частиною земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015.

Додатково мотивуючи власні заперечення щодо відчуження земельної ділянки площею 1 га на корисить позивача за первісним позовом, ПП "ЛОО" вказало, що протягом 2008-2012 захищало право власності на земельну ділянку, в підтвердження чого надало копії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2011 у справі №2-30/2011 та ухвали Апеляційного суду Київської області від 31.01.2012 у справі №22Ц-237/2012.

Крім того, за доводами відповідача 1 за первісним позовом, відсутність розрахунків за договором купівлі-продажу від 27.03.2007 та невчинення відповідачем протягом тривалого чсу будь-яких дій щодо оформлення права власності на земельну ділянку свідчить про обізнаність ТОВ "Надбання" стосовно відсутності юридичних наслідків договору купівлі-продажу від 27.03.2007 у вигляді переходу права власності на земельну ділянку, тобто стосовно нікчемності такого договору.

Посилаючись на вказане вище, відповідно до поданого відзиву на первісну позовну заяву ПП "ЛОО" просить відмовити у задоволенні вимог ТОВ "Надбання" у повному обсязі.

Покладаючи наведені вище обставини в основу обгрунтування зустрічного позову до ТОВ "Надбання" у даній справі, ПП "ЛОО" заявило вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за №1263, укладеного між Приватним підприємством "ЛОО" та Закритим акціонерним товариством "Надбання", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Надбання" (далі - спірний договір).

Водночас позивач за зустрічним позовом заявив про визнання поважною причини пропуску строку для звернення до суду із відповідною вимогою, мотивуючи таке клопотання зазначеними вище доводами, зокрема стосовно необізнаності ПП "ЛОО" про обставини укладення такого правочину, здійснення ПП "ЛОО" захисту свого права на земельну ділянку у судовому порядку, а також відсутність у нового директора підприємства з 2013 року інформації про укладений договір, що зумовило пропуск відповідного строку давності для оскарження вказаного договору.

Заперечуючи проти викладених ПП "ЛОО" у відзиві на первісний позов доводів та заявленої відповідно зустрічної позовної вимоги, ТОВ "Надбання" вказало, що договір купівлі-продажу віж 27.03.2007 підтверджує обізнаність ПП "ЛОО", як сторони правочину, про його укладення з 27.03.2007 та, відповідно, свідчить про відчуження частини земельної ділянки ЗАТ "Надбання", правонаступником якого є ТОВ "Надбання".

В розрізі вказаного вище ТОВ "Надбання" зазначило, що:

- на оспорюваному договорі міститься як підпис директора ПП «ЛОО» ОСОБА_1 , так і печатка відповідного підпримства;

- станом на 27.03.2007 ПП «ЛОО» було власником всієї земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015 та мало право розпоряджатися нею на свій розсуд;

- предметом спірного договору сторони визначили земельну ділянку площею 1 га, місцерозташування якої визначається згідно з кадастровим планом, яка є частиною земельної ділянки площею площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015;

- оскільки додатком до оспорюваного договору є кадастровий план частини земельної ділянки площею 1 га, то при укладенні такого договору ПП «ЛОО» чітко усвідомлювало, яку частину та з якими межами земельну ділянку підприємство відчужує на користь ЗАТ «Надбання»;

- в Земельному кодексі України в редакції 2007 року була відсутня стаття 79-1, яка в тому числі регулює питання формування нових земельних ділянок шляхом їх поділу.

Отже, ТОВ "Надбання" вважає, що під час укладення оспорюваного договору між сторонами було досягнуто усіх істотних умов, зокрема щодо предмету договору, останній укладено у письмовій формі, нотаріально посвідчено та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, як наслідок зміст договору купівлі-продажу від 27.03.2007 не суперечить закодавчим приписам, а підстави для визнання його недійсним відсутні.

Стосовно обставин нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 27.03.2007 ТОВ "Надбання" окремо зазначило, що згідно абзаців 1-2 пункту 28 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, (в редакції чинній на момент укладення оспорюваного договору) передбачено можливість відчуження як земельної ділянки в цілому, так і частини земельної ділянки, тоді як згідно абзацу 8 пункту 28 згаданої Інструкції про наявність правовстановлюючих документів робиться відмітка в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, або на інших документах, що долучаються до нотаріально оформлених документів.

Так, за доводами ТОВ "Надбання", в якості доказу ПП «ЛОО» надало суду копію державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2 га, серія ЯД № 663140, на якому відсутня відмітка нотаріуса про відчуження частини земельної ділянки площею 1 га ЗАТ «Надбання», тоді як ТОВ «Надбання» до матеріалів справи долучено дві завірені нотаріальні копії (одна завірена у 2007 році, інша завірена у 2021 році) державного акта серії ЯД №663140 від 22.09.2006, на якому є відмітка приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. про те, що « 27 березня 2007 року за реєстровим №1263 посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0000 га на користь ЗАТ «Надбання».

З огляду на вказане відповідач за зустрічним позовом наголосив, що при укладенні спірного договору нотаріус зробив відмітку про його посвідчення на державному акті, тоді як позивач за зустрічним позовом вводить суд в оману, надаючи копію зазначеного акта без відповідної відмітки натаріуса, що викликає сумніви у достовірності такого документа.

Щодо обставин набуття права власності на земельну ділянку ТОВ "Надбання" зауважило, що відповідне право ним набуто з огляду на приписи пункту а) частини 1 ст. 82 ЗК України, тобто після укладення спірного договору, тоді як за первісним позовом ТОВ "Надбання" не заявлено вимоги про визнання права власності на земельну ділянку.

Крім того, на переконання ТОВ "Надбання", наявність судових рішень між ПП «ЛОО» та третіми особами стосовно земельної ділянки 2 га, як і обставини неоформлення ТОВ "Надбання" права власності на земельну ділянку 1 га, а також проведення/непроведення розрахунків за спірним договором не є доказом відсутності юридичних наслідків укладення спірного договору та, відповідно, наявності підстав для визнання його недійсним.

Стосовно ж строку позовної давності на заявлення ПП «ЛОО» вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.03.2007, ТОВ "Надбання" вважає, що вказаний строк сплив у 2010 році, а позивачем за зустрічним позовом не надано доказів поважності причин пропуску відповідного строку, а тому відповідач за зустрічним позовом просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.03.2007 та у задоволенні зустірчного позову відмовити повністю.

Своєю чергою, не погодившись із наведеними вище запереченнями ТОВ "Надбання", ПП «ЛОО», окрім аргументів, тотожних зазначеним у зустрічній позовній заяві та відзиві на первісну позовну заяву, додатково зауважило на тому, що спірний договір та інформація про надходження від ТОВ "Надбання" коштів за земельну ділянку на підприємстві відсутні.

Також, за доводами ПП «ЛОО», з огляду чинних на момент підписання спірного договору норм законодавства продаж земельної ділянки можливо було здійснити лише двома шляхами:

- відчужити частку земельної ділянки (1/2, 1/3, 2/3 та ін.) без виділення цієї частки в натурі та встановлення її меж, за наслідком чого покупець та продавець набули б статусу співвласників спільної часткової власності на таку земельну ділянку;

- продати частину земельної ділянки лише після виділення її в окрему земельну ділянку та отримання продавцем державного акта, що посвідчує право власності на сформовану земельну ділянку.

В розрізі вказаного вище ПП «ЛОО» зазначило, що предметом спірного договору визначено не частку земельної ділянки, а земельну ділянку площею 1 га, яка є частиною земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015, як наслідок угода про відчуження такої земельної ділянки без отримання документа про право власності не відповідає ст. 638 ЦК України та не породила жодних юридичних наслідків, а наявність відмітки нотаріуса на державному акті про право власності не спростовує юридичну нікчемність оспорюваного договору.

Водночас ПП «ЛОО» зауважило на нявності ряду невідповідностей між наданими позивачем за первісним позовом копіями договору купівлі-продажу від 27.03.2007 та акта про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 663140, що за доводами ТОВ "Надбання" отримано від Київського державного нотаріального архіву, та отриманими від останнього ПП «ЛОО» копіями договору купівлі-продажу від 27.03.2007 та акта про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 663140.

З огляду на зазначене, ПП «ЛОО» вважає, що з аналізу виявлених невідповідностей слідує, що надані ТОВ "Надбання" копії відповідних документів є ідентичними документам, доданим позивачем за первісним позовом першочергово до позову та відзиву на зустрічну позовну заяву, та відрізняються від копій документів, які дійсно зберігаються в Київському державному нотаріальному архіві.

У відповідь на вказані вище аргументи позивач за первісним позовом зауважив, що наразі оригінал державного акта на право вланості на земельну ділянку серії ЯД №663140 від 22.09.2006 зберігається у колишнього директора ПП «ЛОО» ОСОБА_1., який на запит ТОВ "Надбання" зазначив, що ним відчужено товариству земельну ділянку площею 1 га, яка є частиною земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015 та надано нотаріально завірену копію оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663140 від 22.09.2006.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників відповідача 1 за первісним позовом, суд дійшов таких висновків стосовно зустрічної позовної вимоги ПП «ЛОО».

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 16 ст. 202, ч.ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Поряд з тим суд вважає за необхідне вказати, що у частині першій статті 215 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19).

Так, позов, який у процесуальному сенсі є зверненням особи до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та які складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів. Оцінка ж предмету заявленого позову, відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

З огляду на вказане вище суд розглядає заявлені ПП «ЛОО» у вказаній справі зустрічні позовні вимоги в розрізі вказаних позивачем за зустрічним позовом підстав, зокрема відсутності у спірному договорі купівлі-продажу предмету такого договору згідно ст. 638 ЦК України та ст. 132 Земельного кодексу України.

Відповідно до статтей 638, 655 ЦК України, в чинній станом на момент укладення спірного договору редакції, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч.ч. 1, 2 ст. 132 Земельного кодексу України, в чинній станом на момент укладення спірного договору редакції, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Угоди повинні містити: а) назву сторін (прізвище, ім`я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); е) договірну ціну; є) зобов`язання сторін.

Так, згідно преамбули Закону України «Про землеустрій» (тут і надалі - в чинній станом на момент укладення спірного договору редакції) цей Закон визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Приписами ст. 1 Закону України «Про землеустрій» надано визначення таким поняттям:

- документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо;

- землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних утворень, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно ч. 1 ст. 20, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться вобов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі, зокрема, надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Водночас пунктом 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №677, в чинній станом на момент укладення спірного договору редакції, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли, зокрема, земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, без зміни її меж та цільового призначення.

Згідно пунктів 1.1., 1.4. та 1.7. вказівки Державного комітету України із земельних ресурсів від 20.03.2002 №12 «Про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель» земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки - встановлення її технічних, економічних характеристик та юридичного статусу в процесі кадастрових зйомок та землеустрою.

Кадастровий номер - унікальний (не повторюється на всій території України) номер, який присвоюється при формуванні земельної ділянки і зберігається за нею на весь час її існування.

Кадастровий номер земельної ділянки - це унікальний на території України код, який присвоюється кожній земельній ділянці з метою її ідентифікації і залишається незмінним на протязі всього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого.

Сформованим новим земельним ділянкам в результаті виділення або поділу чи об`єднання їх, присвоюються нові кадастрові номери. При цьому попередні кадастрові номери отримують статус архівних і в подальшому не використовуються для ідентифікації земельних ділянок.

З системного аналізу вказних вище норм закону слідує, що у разі відчуження земельної ділянки зі зміною її меж, така земельна ділянка, положення про яку є істотною умовою договору купівлі-продажу, має бути відповідно сформована на підставі проекту землеустрою з присвоєнням цій земельній ділянці нового кадастрового номеру.

Зі змісту спірних у даній справі правововідносин слідує, що договором купівлі-продажу від 27.03.2007 передбачено відчуження на користь ЗАТ «Надбання», правонаступником якого є позивач, земельної ділянки площею 1 га, яка є частиною земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015.

Втім положеннями вказаного вище спірного правочину не ідентифіковано частину земельної ділянки, що підлягає відчуженню, як земельну ділянку у розумінні наведених норм закону, тобто сформовану на підставі проекту землеустрою з присвоєнням такій земельній ділянці нового кадастрового номеру, тоді як доданий до договору кадастровий план не є відповідним документом із землеустрою, що ідентифікує таку земельну ділянку як сформований у передбаченому законом порядку об`єкт права власності.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що посилання у спірному договорі на визначення місцерозташування частини земельної ділянки згідно кадастрового плану не наділяє таку частину відповідним правовим статусом окремої земельної ділянки з індивідуальним кадастровим номером.

Поряд з тим суд звертає увагу на те, що ст. 132 Земельного кодексу України, в чинній станом на момент укладення спірного договору редакції, містить не виключну диспозицію щодо ідентифікації земельної ділянки як предмета угоди про перехід права власності на земельну ділянку.

Зазначені ж у спірному договорі кадастровий номер земельної ділянки площею 2 га, - :02:004:0015 та правовстановлюючі документи на таку земельну ділянку не свідчать про визначення у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, що підлягає відчуженню, оскільки до відчуження передбачено не всю земельну ділянку :02:004:0015, що свідчить про продаж земельної ділянки з іншими межами, підставою чого згідно наведених вимще норм закону є розробка проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки та формування нових земельних ділянок з новими кадастровими номерами.

З огляду вказаного вище, суд дійшов висновку, що у спірному договорі купівлі-продажу від 27.03.2007 сторони в належній формі не досягли згоди з такої істотної умови договору як предмет, а нотаріальне посвідчення та державна реєстрація не нівелює відповідного правового недоліку спірного договору.

Посилання відповідача за зустрічним позовом на обставини наявності на спірному договорі підпису директора ПП «ЛОО» та усвідомлення останнім умов щодо меж відчуженої частини земельної ділянки, що з урахуванням положень закону про свободу договору свідчить про досягення сторонами усіх істотних умов договору, оцінюються судом критично, оскільки передбачена ст. 627 ЦК України свобода договору обмежена імперативними вимогами вказаного кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що свідчить про наявність у сторін договору права діяти вільно на свій розсуд в межах визначених законом правил.

Стосовно ж доводів ПП «ЛОО» та ТОВ «Надбання» про наявність/відсутність на державному акті про право власності відмітки нотаріуса про перехід у власність ЗАТ «Надбання» земельної ділянки площею 1 га, слід зазначити таке.

Зі змісту наданих Київським державним нотаріальним архівом на вимогу суду копій документів слідує, що наявний на збереженні у відповідному аріхіві державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №663140 у графі «список співвласників земельної ділянки» не містить жодних відміток нотаріуса про перехід права власності на частину земельної ділянки.

В розрізі вказаного вище посилання ТОВ «Надбання» та ПП «ЛОО» на положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, судом визнаються неспроможними, позаяк відповідний нормативний акт, у тому числі пункт 28 зазначеної Інструкції, не містить приписів щодо визначення істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки та не нівєлює приписи ст. 132 Земельного кодексу України щодо визначення предмета угоди про перехід права власності на земельну ділянку.

Доводи ж позивача за зустрічним позовом про порушення норм закону щодо нотаріального посвідчення спірного договору, зокрема в частині надання правовстановлюючих документів, визнаються судом неспроможними, позаяк відповідними приписами врегульовано порядок у разі продажу цілої земельної ділянки.

Також судом визнаються неспроможними в розрізі предмету та підстав зустрічного позову посилання ПП «ЛОО» на вчинення дій щодо захисту права власності на земельну ділянку у судовому порядку, відсутність розрахунків за спірним договором та невчинення ТОВ «Надбання» дій з оформлення права власності на земельну ділянку, що, попри те, не спростовує встановлених судом вище обставин відсутності у спірному договорі погодженого сторонами предмета такого правочину.

За таких обставин, оскільки сторони спірного договору в належній формі не досягли згоди з такої істотної умови договору як предмет, суд дійшов висновку про те, що вказаний правочин є неукладеним, а тому вимога ПП "ЛОО" до ТОВ "Надбання" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за №1263, укладеного між Приватним підприємством "ЛОО" та Закритим акціонерним товариством "Надбання", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Надбання", задоволенню не підлягає.

Стосовно ж посилань ТОВ "Надбання" на пропуск строку позовної давності щодо заявленої ПП "ЛОО" вимоги про визнання недійсним договору, суд вважає за необхідне вказати, що положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права і факт його порушення або оспорювання, а тому, з огляду на встановлену вище безпідставність вимог ПП "ЛОО" суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування передбачених ст. 267 ЦК України наслідків спливу строків позовної давності до відповідних вимог позивача за зустрічним позовом.

Щодо первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" до Приватного підприємства "ЛОО" та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про:

- скасування державної реєстрації та запису про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства "ЛОО" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015 (реєстраційний номер об`єкта 208, номер запису про право власності 39319476), яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада;

- скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015, яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада, суд вважає за необхідне зазначити таке.

З огляду на приписи ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Шляхом вчинення провадження у справах суд здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються, попри те наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вказаними вище нормами.

Так, в основу обгрунтування первісних позовних вимог ТОВ "Надбання" покладено обставини незаконності проведеної державної реєстрації права власності ПП "ЛОО" на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0015 з огляду на наявне у ТОВ "Надбання" право на реєстрацію частини земельної ділянки, придбаної за договором купівлі-продажу від 27.03.2007, яке також не можливо реалізувати з огляду наявності в Державному земельному кадастрі зареєстровної земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0015.

Згідно приписів ст. ст. 11, 328 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду встановлених вище обставин неукладеності договору купівлі-продажу від 27.03.2007, як матеріально-правовової підстави заявлених вимог за первісним позовом, суд дійшов висновку про недоведеність ТОВ "Надбання" наявності у нього прав та законних інтересів в розрізі завлених позовних вимог та, як наслідок, безпідставність покладених в основу первісного позову обставин порушення прав позивача та його законних інтересів як власника земельної ділянки.

За таких обставин, враховуючи відсутність у позивача суб`єктивного права в розрізі заявлених предмету та підстав позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" до Приватного підприємства "ЛОО" та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про:

- скасування державної реєстрації та запису про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства "ЛОО" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015 (реєстраційний номер об`єкта 208, номер запису про право власності 39319476), яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада;

- скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015, яка знаходиться за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Гірська сільська рада.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, з огляду на відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів, витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору покладаються судом на позивача за первісним позовом, а витрати позивача за зустічним позовом по сплаті судового збору покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні зустрічних позовних вимог Приватного підприємства "ЛОО" (03118, м. Київ, вул. Холмогорська, буд. 3, ідентифікаційний код 34474554) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" (01021, м. Київ, вул. м. Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43, ідентифікаційний код 24589931) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за №1263, укладеного між Приватним підприємством "ЛОО" та Закритим акціонерним товариством "Надбання", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Надбання", відмовити повністю.

2. Покласти на позивача за зустрічним позовом понесені ним судові витрати.

3. У задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Надбання" (01021, м. Київ, вул. м. Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43, ідентифікаційний код 24589931) до Приватного підприємства "ЛОО" (03118, м. Київ, вул. Холмогорська, буд. 3, ідентифікаційний код 34474554) та Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, буд. 3/14, ідентифікаційний код 39817550) про:

- скасування державної реєстрації та запису про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства "ЛОО" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015 (реєстраційний номер об`єкта 208, номер запису про право власності 39319476), яка знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Гірська сільська рада;

- скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2га, кадастровий номер :02:004:0015, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Гірська сільська рада, відмовити повністю.

4. Покласти на позивача за первісним позовом понесені ним судові витрати.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.11.2021.

Суддя В.А. Ярема