ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2021 р. Справа№ 910/908/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Гаврилюка О.М.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Лапій А.В. ( ордер серія АА №1039298 від 27.07.2021);

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021

у справі № 910/908/21 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 35 550, 48 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/908/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 35 550,48 грн. задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 35 550 грн. 48 коп безпідставно набутих коштів, 2 270грн 00 коп судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- між сторонами існують правовідносини на підставі договору №07153/ПЗ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародних сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги та договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів, шляхом приєднання від 30.09.2019, однак кошти в сумі 35 550,48грн стягнуто відповідачем не на виконання цих договорів, тобто перерахування відбулось без достатніх правових підстав, отже вимоги позивача, як зазначив суд, про стягнення з відповідача 35 550,48грн, як безпідставно набутих коштів, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України є обґрунтованими.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- основним договором про надання послуг прямо зазначено, що сплата та розмір зборів, пов`язаних з перевезенням визначається у Збірнику тарифів;

- суд першої інстанції неправомірно не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, викладені в п.9 Правил зберігання вантажів, п.п 2.3 п.2 розділу III Збірника тарифів та дійшов помилкового висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню лише умови пунктів 4.1-4.3 розділу 4 Договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів, шляхом приєднання від 30.09.2019, в редакції №2.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Гаврилюка О.М., Коротун О.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021, справу № 910/908/21 призначено до розгляду на 27.10.2021.

Від позивача (14.09.2021) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає про те, що:

- жодний з елементів, який включається у розмір плати за надані послуги за договором РРМП в редакції №2, не передбачає збору за зберігання саме під час накопичення маршрутного поїзду за РРМП; такого збору не передбачено і положеннями основного договору, на який посилається відповідач;

- посилання відповідача на п.3.1 основного договору є безпідставним, оскільки вказаний пункт стосується перевезення «у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав», натомість в даному випадку перевезення здійснювалось у вагонах перевізника, що підтверджується відомістю вагонів до залізничної накладної №36758597, а тому при визначенні плати за надані послуги підлягає застосуванню п.3.2 основного договору, згідно якого плата за перевезення вантажу складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах; саме тому у відповідача були відсутні підстави для нарахування збору за зберігання вантажу під час накопичення маршрутного поїзда за РРМП.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, у справі № 910/908/21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021 у справі № 910/908/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Гаврилюк О.М., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Сітайло Л.Г., Гаврилюка О.М. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021.

В судове засідання апеляційного господарського суду 27.10.2021 не з`явився представник позивача.

Від представника позивача 27.10.2021 (до початку судового засідання, яке призначено на 12:20 годин) надійшло клопотання про розгляд справи, призначеної на 27.10.2021 на 12:20 год без участі представника позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача судовою колегією встановлено.

07.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", як перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", як замовником, укладено договір № 07153/ПЗ-2018 про надання послуг (основний договір), предметом якого, згідно пункту 1.1. є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародних сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.2. договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір), визначено, що перевезення - це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язаний доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 із змінами та доповненнями (далі - Статут), Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

Відповідно до пункту 1.3 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір), надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно пункту 2.3.3 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір) перевізником відкрито для замовника особовий рахунок з наданням коду платника № 2829531 та присвоєно код вантажовідправника/ вантажоодержувача № 8104.

Підпунктом 2.1.6 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір) визначено, що замовник зобов`язаний оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передплати за кодом платника.

Відповідно до пункту 3.2 договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір) розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановлених для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до договору; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Пунктам 4.1. договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір) визначено, що розрахунки за цим договором здійснюються через Філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" (далі - філія "ЄРЦ").

Згідно пункту 4.2. договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір), оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2. Розділу 14 договору.

Пунктом 4.5. договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір) встановлено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: вартості послуг за перевезення, зазначених в накладній; додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг); додаткових послуг за вільними тарифами; плати за користування вагонами за межами України, наведеної у зведеній відомості, що формується на підставі інформаційних повідомлень; штрафів та пені на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами).

Згідно пункту 4.9. договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір), сторони узгодили, що при незгоді із сумою нарахувань та стягнених платежів замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану у пункті 14.2 договору.

Пунктом 12.1 Договору № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір) визначено, що договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

30.09.2019 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як перевізником, шляхом приєднання (акцепту) укладено договір про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів (РРМП) в редакції договору від 26.09.2019.

Відповідно до Інформаційного повідомлення про укладення договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів, Філія "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" засвідчила прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" заяви про приєднання (акцепт) до договору перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів та повідомила, що перевізником та замовником укладено Договір перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів № 07153/ПЗ-2018-О від 30.09.2019, умови якого оприлюднено на веб-сторінці httр://uz-cargo.com/contractprojects.html (надалі за текстом - договір РРМП).

В подальшому, договір РРМП викладено в редакції № 2 від 10.11.2019 (далі - договір РРМП в редакції № 2).

Пунктом 1.3 договору РРМП в редакції № 2 встановлено, що редакція № 2 договору РРМП набуває чинності: з 01.11.2019 в частині п. 3.1 - 3.4, 3.6 договору щодо замовлення послуг на грудень 2019 року та з 10.11.2019 в частині розділу 4 договору щодо плати за надання послуг відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України; в частині решти умов - з 01.12.2019 відповідно до умов розділу "Порядок укладення, внесення змін та припинення договору" договору. За наявності заперечень щодо впровадження нової редакції договору в строки відмінні від визначених в розділі "Порядок укладення, внесення змін та припинення договору" договору в редакції від 26.09.2019, замовник має право сповістити перевізника про такі заперечення, в такому випадку нова редакція буде впроваджена в повному обсязі з 01.12.2019.

Оскільки вказаних вище заперечень від замовника не надходило, договір РРМП в редакції № 2 набуває чинності:

-в частині пунктів 3.1 - 3.4, 3.6 (щодо замовлення послуг на грудень 2019 року) - з 01.11.2019;

-в частині розділу 4 (щодо плати за надання послуг) - з 10.11.2019;

-в частині решти умов - з 01.12.2019.

Спірним в цій справі є надання послуг перевезення 15.11.2019 на підставі залізничної накладної № 36758597.

Відповідно до пункту 1.1. договору РРМП (в редакції від 26.09.2019), перевізник надає замовнику послуги з організації перевезень маршрутами за погодженими сторонами розкладами руху вантажних маршрутних поїздів.

Згідно пункту 1.2. договору РРМП (в редакції від 26.09.2019), в частині не урегульованій цим договором, сторони керуються укладеними між ними договорами про надання послуг з здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (далі - Основний договір про надання послуг).

Згідно розділу 2 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019): розклад руху маршрутних поїздів (далі - РРМП) - встановлені перевізником: напрямки перевезення маршрутних поїздів (станції відправлення та прибуття за РРМП); дати та/ або періодичність руху поїздів по кожному з напрямків; час відправлення та прибуття маршрутних поїздів на станції, номера поїздів; маршрутний поїзд - вантажний поїзд, сформований замовником з навантажених та/або порожніх вагонів, який відповідає ваговій нормі та/або кількості вагонів у поїзді, що встановлені перевізником і не може бути менше 44 вагонів, та прямує без переробки на одну станцію призначення або розформування.

Пунктом 3.1 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019) визначено, що за відсутності необхідного замовнику РРМП, замовник надає перевізнику (до Департаменту управління рухом) заявку на розробку такого РРМП.

На основі наданої замовником заявки, перевізник затверджує РРМП не пізніше 8 робочих днів від дня отримання заявки замовника (п. 3.2 договору РРМП (в редакції від 26.09.2019)).

Згідно з пунктом 4.3. договору РРМП (в редакції від 26.09.2019, оскільки розділ 4 в редакції №1 стосується плати за надання послуг, а тотожний пункт 3.9. редакції № 1 набуває чинності з 29.11.2019, отже, пункту 4.3. Договору РРМП є чинним до 29.11.2019), замовник забезпечує (здійснює) оформлення перевізних документів на перевезення завантажених та/ або порожніх вагонів на станцію навантаження у кількості, необхідній для формування маршрутного поїзду, і відправлення маршрутного поїзду за РРМП у визначені таким РРМП терміни (строки). Замовник забезпечує (здійснює) проставляння в графі 7 перевізних документів відмітки "РРМП", а у графі "Найменування вантажу" ("Наименование груза") перевізних документів - відмітку "Перевезення на особливих умовах, Договір №__ від _._.20_. З одержувачем погоджено".

Пунктом 4.5. договору РРМП (в редакції від 26.09.2019) визначено, що замовник, здійснює навантаження та/або вивантаження вагонів та передає завантажені та/або вивантажені вагони на колії загального користування у кількості, достатній для формування маршрутного поїзду, не раніше ніж за 4 години і не пізніше ніж за 3 години до часу відправлення маршрутного поїзду за РРМП.

Розділом 4 "Плата за надання послуг" договору РРМП в редакції № 2 (чинний з 10.11.2019) встановлено такі умови:

- пункт 4.1., плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами за РРМП розраховується і стягується відповідно до розділу 3 основного договору про надання послуг з підвищенням розміру інфраструктурної складової плати тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20 % відповідно до п. 23 розд. ІІ збірка тарифів (далі - інфраструктурна складова тарифу).

- пункт 4.2, у випадку накопичення маршрутного поїзду на коліях станції, замовником до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд сплачується плата за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу згідно з укладеними договорами", відповідно до додатку № 1 до основного договору про надання послуг, а також плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

- пункт 4.3., у випадку визначення замовником розміру ставки плати за використання вагонів перевізника більше, ніж визначено в додатку 2 до Основного договору про надання послуг, плата нараховується за ставкою, запропонованою замовником в замовленні на РРМП.

15.11.2019 відповідачем згідно накладної № 36758597 прийнято до перевезення по станції Городенка-Завод Львівської залізниці маршрутний поїзд у кількості 50 вагонів-зерновозів на особливих умовах за РРМП зі скороченим терміном доставки, про що свідчать відмітки в графах 7 та 20 вказаної вище накладної. Відправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".

Позивач, звертаючись з позовом зазначає про те, що відповідачем, в порушення пункту 4.2. розділу 4 договору РРМП в редакції № 2, при розрахунку плати за надання послуг з перевезення вантажу на особливих умовах за РРМП безпідставно по накопичувальній картці від 16.11.2019 № 16110538 нарахований збір за зберігання вантажу під час накопичення маршрутного поїзда та в односторонньому порядку списано з особового рахунку позивача кошти в розмірі 35 550,48 грн. з ПДВ, що підтверджується Переліком від 17.11.2019 за № 20191117.

Як вбачається з матеріалів справи, укладені між сторонами договір № 07153/ПЗ-2018 від 07.02.2018 (основний договір), договір РРМП є договорами про перевезення вантажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно статті 1 Закону України "Про залізничний транспорт", залізниця - відокремлений підрозділ акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування (далі - АТ "Укрзалізниця"), утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", який здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні залізничної мережі.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначається Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.04.1998 № 457 (далі - Статут).

Відповідно до пункту 2 Статуту, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з пунктом 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до пункту 6 Статуту, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 63 Статуту встановлено, що перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем подано відповідачу заявку щодо відправлення маршрутного поїзду з датою відправлення 16.11.2019 зі станції Городенка-Завод Львівської залізниці на станцію призначення Одеса-Порт, Ксенієве.

На підставі поданої позивачем заявки, відповідачем відповідно до розпорядження від 14.11.2019 № ЦД-14/1135 було розроблено та затверджено розклад руху маршрутних поїздів, з датою відправлення 16.11.2019.

Пунктом 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Подача вагонів здійснювалася в 4 партії (по 8 вагонів) на під`їзній колії ТОВ "Фортінвест-Агро" про що свідчать пам`ятки про подавання вагонів № 129 від 14.11.2019, № 130 від 15.11.2019, № 131 від 15.11.2019, № 132 від 15.11.2019.

Після навантаження вагонів, які були подані згідно пам`ятки № 129 від 14.11.2019, вагони були забрані з місць навантаження на станції колії в очікуванні перевізного документа на маршрут, про що складено акт загальної форми ГУ-23 від 15.11.2019 № 779.

Після навантаження вагонів, які були подані згідно пам`ятки № 130 від 15.11.2019, вагони були забрані з місць навантаження на станції колії в очікуванні перевізного документа на маршрут, про що складено акт загальної форми ГУ-23 від 15.11.2019 № 784.

Після навантаження вагонів, які були подані згідно пам`ятки № 131 від 15.11.2019, вагони були забрані з місць навантаження на станції колії в очікуванні перевізного документа на маршрут, про що складено акт загальної форми ГУ-23 від 15.11.2019 № 786.

Після навантаження всіх вагонів, які були подані згідно вказаних вище пам`яток та пам`ятки № 132 від 15.11.2019, вагони були забрані з під`їзної колії ТОВ "Фортінвест-Агро" 15.11.2019 о 19 год. 05 хв., що підтверджується пам`яткою про забирання вагонів від 15.11.2019 № 125.

Окрім цього, подача вагонів проводилася в 3 партії (по 6 вагонів) на місцях загального користування, згідно листа позивача від 03.01.2019 №1, про що свідчать пам`ятки про подавання вагонів № 186 від 14.11.2019, № 187 від 15.11.2019, № 188 від 15.11.2019.

Після навантаження вагонів, які були подані згідно пам`ятки № 186 від 14.11.2019, вагони були забрані з місць навантаження на станції колії в очікуванні перевізного документа на маршрут, про що складено акт загальної форми ГУ-23 від 15.11.2019 № 778.

Після навантаження вагонів, які були подані згідно пам`ятки № 187 від 15.11.2019, вагони були забрані з місць навантаження на станції колії в очікуванні перевізного документа на маршрут, про що складено акт загальної форми ГУ-23 від 15.11.2019 № 783.

Після навантаження всіх вагонів, які були подані згідно пам`яток про подавання № 186 від 14.11.2019, № 187 від 15.11.2019, № 188 від 15.11.2019, вагони забрані з місць не загального користування 15.11.2019 о 19 год 05 хв., що підтверджується пам`яткою про забирання вагонів від 15.11.2019 № 190.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про те, що:

- в період очікування оформлення перевізного документу маршрутом здійснювалось зберігання вантажу у вагонах на колії загального користування, у зв`язку з чим, відповідно до п.6 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №664 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №866/5087, відповідачем було нарахований збір за зберігання вантажу та списано кошти з особового рахунку позивача; зазначена норма не передбачає безоплатний термін зберігання;

- факт затримки вантажу засвічується актом загальної форми.

Проте твердження відповідача про правомірність нарахування ним у спірному випадку збору за зберігання вантажу судом відхиляються з огляду на таке.

Як встановлено, між позивачем та відповідачем шляхом приєднання (акцепту) укладено договір про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів (Договір РРМП).

Враховуючи характер укладеного між сторонами договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів, сторонами погоджено специфічні умови перевезення вантажів, які є визначальними щодо порядку надання відповідних послуг та особливостей їх оплати.

Редакція № 2 договору РРМП в частині розділу 4 "Плата за надання послуг" набула чинності з 10.11.2019, тобто до спірного відправлення підлягають застосуванню умови п. 4.1 - 4.3 розділу 4 Договору РРМП в редакції № 2.

Пунктом 4.2. договору про РРМП в редакції № 2 визначено, що у випадку накопичення маршрутного поїзду на коліях станції, замовником до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд сплачується плата за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу згідно з укладеними договорами", відповідно до додатку № 1 до основного договору про надання послуг, а також плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Таким чином, наведеним пунктом договору про РРМП в редакції № 2 чітко визначено, що у випадку накопичення маршрутного поїзду замовником до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд сплачується: плата за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу згідно з укладеними договорами", відповідно до додатку № 1 до Основного договору; плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Інших додаткових платежів та/або зборів, в т.ч. і збору за зберігання вантажу, саме під час накопичення маршрутного поїзду до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд - не передбачено ні пунктом 4.2, ні жодним іншим пунктом розділу 4 "Плата за надання послуг" договору про РРМП в редакції № 2.

Господарським судом міста Києва обґрунтовано відхилено як безпідставні доводи відповідача, який стверджував, що позивачем не враховано вимоги пункту 1.2 договору про РРМП, в якому зазначено, що в частині, не врегульованій цим договором, сторони керуються укладеним між ними Основним договором, згідно з пунктом 1.1. якого замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку, перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2009 за № 873, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318 тощо.

В силу наведених умов у пункті 1.2 договору про РРМП, положення основного договору в частині, врегульованій договором РРМП в редакції № 2, не застосовуються до спірних правовідносин сторін, оскільки такі правовідносини врегульовані договором РРМП в редакції № 2, зокрема, п. 4.2 розділу 4 "Плата за надання послуг".

Оскільки спірні правовідносини врегульовані договором РРМП в редакції № 2, то не підлягає застосуванню і пункт 2.1.7 основного договору, згідно якого замовник зобов`язаний відшкодувати перевізнику витрати, пов`язані із затримкою вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, зокрема, через інші причин, що не залежать від перевізника. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

В свою чергу, з огляду на укладений між сторонами договір про РРМП в редакції № 2, безпідставним є застосування до спірних правовідносин сторін пункту 9 Правил зберігання вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), на приписи якого посилався відповідач, зазначаючи, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. А рівно, безпідставним є посилання відповідача на пп. 2.3 п. 2 розділу III Збірника тарифів.

З огляду на наведене, відповідач у спірному випадку безпідставно нарахував позивачу плату за зберігання вантажу та стягнув з позивача відповідний збір у розмірі 35 550,48 грн.

20.11.2019 Акціонерним товариством "Укрзалізниця" видано роз`яснення № Ц-2/58/405-19 щодо надання послуг з організації перевезень вантажів та порожніх вагонів за узгодженим розкладом руху вантажного поїзда (РРМП), згідно пункту 3.5 яких зазначено, що збір за зберігання вантажів та маневрова робота під час накопичення маршрутного поїзда не нараховується.

Такі роз`яснення видані після прийняття вантажу станцією відправлення до перевезення по накладній № 36758597, а отже такі роз`яснення не змінюють спірні правовідносини. Натомість, такі роз`яснення Акціонерного товариства "Укрзалізниця" пояснюють порядок реалізації правовідносин сторін під час накопичення маршрутного поїзда, під час якого збір за зберігання вантажів не нараховується.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення з останнього 35 550,48 грн. безпідставно набутих коштів. Разом з цим, позовна заява не містить посилань на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

При цьому, якщо сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Приписами наведеної статті встановлено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України). Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, системний аналіз положень частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 177, частини 1 статті 202, частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Враховуючи те, що у відповідача відсутні підстави для нарахування позивачу плати за зберігання вантажу та стягнення з позивача 35 550,48 грн. відповідного збору, грошові кошти в сумі 35 550,48грн набуто відповідачем без достатньої правової підстави.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що відповідно до обставин даної справи між сторонами існують правовідносини на підставі основного договору та договору РРМП, однак кошти у сумі 35 550,48 грн. стягнуто відповідачем не на виконання цих договорів, тобто перерахування відбулось без правових підстав, тому вірним та обґрунтованим є висновок суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 35 550,48 грн. як безпідставно набутих коштів (ст. 1212 Цивільного кодексу України) є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/908/21 без змін.

3. Матеріали справи №910/908/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.11.21

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

О.М. Гаврилюк