ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.11.2021м. Дніпро№ 904/8920/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Бондарєв Е.М., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Карпуленко Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до боржник Комунальної установи "Центр фінансов-господарського обслуговування закладів освіти" Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Центральна, буд. 35, ідентифікаційний код 43919587) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 2 118,40 грн. основної заборгованості за поставлений товар

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 15.11.2021 надійшла заява Фізичної особи - підприємця Карпуленко Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з Комунальної установи "Центр фінансов-господарського обслуговування закладів освіти" Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Центральна, буд. 35, ідентифікаційний код 43919587) заборгованості у сумі 2 118,40 грн. за поставлений товар.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Фізичної особи - підприємця Карпуленко Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу заявник обґрунтовує фактом неналежного виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки укладеного в письмовій формі у спрощений спосіб згідно з ст. 207 Цивільного кодексу України в частині оплати вартості товару, поставленого згідно наданої до суду видаткової накладної №1891 від 29.06.2021 на суму 2 118,40 грн.

Фізична особа - підприємець Карпуленко Дмитро Ігорович на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду копії заявки, видаткової накладної №1891 від 29.06.2021 на суму 2 118,40 грн., статуту боржника, акту звірки взаєморозрахунків від 01.11.2021, вимоги про сплату боргу вих.№29/06 від 29.06.2021, відповідь боржника №119 від 02.07.2021.

З поданої до господарського суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржником не здійснена оплата за поставлений товар, що і стало підставою для звернення заявника до суду із даною заявою.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності та керуючись чинним законодавством України, господарський суд встановив, що заявник належним чином не підтвердив існування між ним та боржником договору, укладеного у письмовій чи електронній формі, що, в свою чергу, є порушенням заявником вимог, встановлених ст. ст. 148, 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу (ч. ч. 2, 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу за вимогою до Комунальної установи "Центр фінансов-господарського обслуговування закладів освіти" Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про стягнення 2 118,40 грн. основної заборгованості за поставлений товар на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 147-148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі - підприємцю Карпуленко Дмитру Ігоровичу ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 2 118,40 грн. основної заборгованості за поставлений товар повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.11.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв