РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2021Справа № 910/12419/21

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/12419/21

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЛІТФСЕРВІС» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 24-А; ідентифікаційний код: 05472637)

До Державного підприємства «УКРЖИТЛОСЕРВІС» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 24-А; ідентифікаційний код: 32207896)

Про стягнення 1064962, 82 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «УКРЛІТФСЕРВІС» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державне підприємство «УКРЖИТЛОСЕРВІС» (далі - відповідач) про стягнення 1064 962, 82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.04.2018 між сторонами було укладено договір № 263-18 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів (далі - Договір).

Позивач стверджує, що він належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, але оплата за надані послуги зі сторони відповідача здійснена не було. У зв`язку з чим, 20.11.2018 сторони підписали Додаткову угоду про припинення Договору.

Позивач зазначає, що за період дії Договору з квітня 2018 по жовтень 2018 він надав послуги відповідачу на загальну суму 829040, 04 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить, стягнути з відповідача 1 064962, 82 грн, з яких сума основного боргу 821 134, 11 грн, 3% річних в сумі 71781, 83 грн та інфляційних втрат в сумі 172046, 88 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

06.08.2021 Суд залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

11.08.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали від 06.08.2021, якою позивач усунув недоліки позовної заяви.

26.08.2021 Господарський суд міста Києва ухвалою відкрив провадження у справі №910/12419/21, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропонував відповідачу надати суду відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали від 26.08.2021. Даною ухвалою суд повідомив сторін про їх право, встановлене статтями 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, на подання до суду клопотань про перехід до розгляду справи в загальному провадженні, або в спрощеному з викликом сторін, яке відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

15.09.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторони - залишено без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Між Товариством з додатковою відповідальністю «УКРЛІТФСЕРВІС» (далі - виконавець) та Державним підприємством «УКРЖИТЛОСЕРВІС» Державного управління справами (далі - замовник) було укладено договір № 263-18 від 23.04.2018 відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується у 2018 році надати послуги з технічного обслуговування та ремонту ліфтів у житлових будинках м. Київ, відповідно до технічного завдання (ДК 021:20-7 послуги з технічного обслуговування ліфтів) - послуги з технічного обслуговування і ремонту ліфтів) (надалі - «Послуги»), а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги і оплатити їх в порядку, за цінами та у строки, встановлені цим Договором.

Згідно п. 1.2 договору послуги, передбачені цим Договором, надаються для наступного підіймального обладнання (ліфтів), відповідно до Додатку 1 (Технічне завдання).

Відповідно до п. 4.1-4.3 договору договірна вартість послуг за місяць розраховується відповідно до базової ціни та згідно з Порядком встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 09.11.2006 року № 369 із врахуванням ПДВ складає: 134 998 гривень 34 копійок (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 34 копійки) у тому числі ПДВ 22 499 гривень 72 копійок.

Загальна ціна Договору становить 1 619 980 гривень 08 копійок (один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч дев`яносто вісімдесят гривень 08 копійок) у тому числі ПДВ 269 996 гривень 68 копійок.

Виконавець щомісячно здійснює розрахунок вартості наданих послуг по кожному житловому будинку (ліфту) окремо згідно із Додатком № 2 «Відомість обсягів робіт на щомісячне технічне обслуговування ліфтів» до даного Договору.

Будь-які розрахунки за цим Договором провадяться у безготівковій формі у національній валюті України - гривні.

Умовами п.п. 5.1, 5.6 договору передбачено, що оплата за договором здійснюється щомісячно. Вартість робіт з технічного обслуговування пасажирських ліфтів вказується сторонами в акті виконаних робіт.

Оплата вартості наданих послуг з технічного обслуговування пасажирських ліфтів за попередній місяць, перераховується Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

20.11.2018 сторони підписали додаткову угоду про припинення договору № 263-18 від 23.04.2018, якою дійшли згоди припинити договір. В усьому іншому, не врегульованому цією додаткової угодою, сторони керуються договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору виконавцем були надані послуги з технічного обслуговування пасажирських ліфтів, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів, зокрема:

ДатаНайменування, номер та дата документа, що підтверджує надання послуг за договоромВартість наданих позивачем послуг, грн. з пдвСума оплачених відповідачем послуг, грн. з ПДВ
30.04.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 14781 570,08
30.04.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 16755 487,83
30.04.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 168931 433,88
30.04.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 38325 715,13
31.05.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 40094 710,26
31.05.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 411718 841,01
31.05.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 425470 064,57
31.05.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 425522 882,08
31.05.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 441917 145.35
30.06.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 501468 541,70
30.06.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 501523 416.75
30.06.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 51584 475,87
30.06.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 524218 841,01
30.06.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 546317 145,35
31.07.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 612266 990,83
31.07.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 612323 939,23
31.07.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 621816 262,14
31.07.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 629217 145,35
31.07.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 63713 303,91
31.08.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 69184 256,60
31.08.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 700517 145,35
31.08.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 724094 301,72
31.08.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 732718 841,01
30.09.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 77264 710,26
30.09.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 776312 550,12
30.09.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 780893 361,25
30.09.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 791817 145,35
31.10.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 83083 195,67
31.10.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 834315 708,76
31.10.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 839015 865,27
31.10.18Акт приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 848994 046,35
Всього надано послуг на загальну суму 829 040,04

Таким чином, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 829 040,40 грн, проте від відповідача не повернулися акти приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів № 7726 від 30.09.2018 на суму 4710,26 грн та акт № 8308 від 31.10.2018 на суму 3195,67 грн., у зв`язку з цим позивач вважає, що надані ним послуги за цими актами не є підтвердженими, а тому їх сума виконавцем не враховувалась про формуванні позовних вимог. З розрахунку позивача (829 040,04 грн - 4710,26 грн - 3195,67 грн) = 821 134,11 грн.

Судом встановлено, що відповідач заборгував позивачу за спірним договором в загальному розмірі 821134,11 грн, не здійснивши жодної оплати за надані позивачем послуги, порушуючи при цьому п. 5.6 договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем встановлених строків оплати робіт на суму 821 134,11 грн, відповідно до п. 5.6 договору, які мали бути сплачені не пізніше 20 числа кожного місяця, наступного за звітним після підписання акту приймання виконаних робіт. У зв`язку з несплатою відповідачем наданих послуг, позивач нарахував відповідачу штрафні санкції, зокрема, інфляційні втрати в розмірі 172 046,88 грн та 3% річних в розмірі 71 781,83 грн.

II. Предмет позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу за несплату отриманих послуг в розмірі 821 134,11 грн, інфляційні втрати в розмірі 172 046,88 грн та 3% річних - в розмірі 71 781,83 грн. за договором № 263-18 від 23.04.2018.

III. Доводи позивача у справі.

Так, згідно з доводами позивача викладеними в позовній заяві:

1. спірним договором сторони узгодили його істотні умови, зокрема: предмет, строк та ціну. Відповідач, на підставі умов договору, зобов`язався оплатити позивачу отримані послуги на загальну суму 821 134,11 грн.

2. позивач вчасно і в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором, надавши послуги з технічного обслуговування пасажирських ліфтів для відповідача, жодних зауважень чи претензій щодо належності виконання умов договору позивачем від відповідача не надходило.

3. обов`язком відповідача було сплатити позивачу за кожний попередній місяць, згідно актів приймання виконаних робіт, перерахувавши на рахунок виконавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним вартість наданих послуг з технічного обслуговування пасажирських ліфтів. Проте, всупереч п. 5.6 договору, відповідач надані послуги не оплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість в розмірі 821 134,11 грн

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість наданих послуг та штрафні санкції, а саме інфляційні втрати в розмірі 172 046,88 грн та 3% річних - в розмірі 71 781,83 грн.

IV. Заперечення відповідача у справі.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 26.08.2021 не було направлено відповідачу, оскільки Господарський суд міста Києва у зв`язку з відсутністю фінансування для здійснення поштових відправлень поштову кореспонденцію не відправляв, про що свідчить відбиток штемпеля Господарського суду міста Києва на зворотному боці другої сторінки ухвали про відкриття провадження у справі від 28.08.2021.

Водночас, суд дійшов висновку, що відповідач був повідомлений про відкриття провадження у справі, оскільки 23.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від відповідача про ознайомлення з матеріалами справи від 19.10.2021.

Проте, незважаючи на обізнаність відповідача про початок судового процесу, де останній виступає відповідачем, Державне підприємство «УКРЖИТЛОСЕРВІС» з матеріалами справи так і не ознайомилось, відзиву на позов не надало, наявну заборгованість не погасило, а відтак, не скористалося наданими йому процесуальними правами на подання заперечень щодо викладених обставин.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності та/або відсутності у відповідача обов`язку здійснити сплату вартості наданих йому послуг з технічного обслуговування ліфтів в розмірі 821 134,11 грн, а також передбаченою статтею 625 ЦК України мірою відповідальності, а саме інфляційних втрат в розмірі 172046,88 грн та 3% річних - в розмірі 71781,83 грн.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи були надані позивачем відповідачу послуги з технічного обслуговування ліфтів на загальну суму 821 134,11 грн;

- чи відбулась затримка сплати відповідачем послуг з технічного обслуговування ліфтів за спірним договором;

- у разі встановлення факту порушення відповідачем строків сплати отриманих послуг, чи є підстави для нарахування спеціального виду відшкодування втрат позивача (інфляційних втрат та 3% річних), визначених статтею 625 ЦК України.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відтак, між сторонами існують правовідносини, що виникли у зв`язку з укладенням договору про надання послу та які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що матеріали справи містять докази фактично наданих послуг з технічного обслуговування ліфтів відповідачу в розмірі 821 134,11 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів, проте замовник оплату отриманих послуг не здійснив, хоча відповідно до п. 5.6 договору цей строк наступив ще 21.05.2018.

Як встановлено судом, у п. 5.6. договору сторони визначили, що оплата вартості наданих послуг з технічного обслуговування пасажирських ліфтів за попередній місяць, перераховується Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

Отже, з урахуванням умов п. 5.6 договору строк сплати вартості отриманих послуг спливає кожного 20 числа, місяця, наступного за звітним згідно актів виконаних робіт, тобто при несплаті означених платежів штрафні санкції можуть бути нараховані позивачем починаючи з 21 числа. Проте станом на дату ухвалення судового рішення (25.11.2021) відповідач доказів погашення заборгованості за отримані послуги в розмірі 821 134,11 грн суду не надав, відзиву з доказами зворотного не надав, доказів іншого також не представлено.

Відповідно до вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 821 134,11 грн, а тому позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 821 134,11 грн.

Крім того, позивач заявив інфляційні втрати в розмірі 172 046,88 грн та 3% річних в розмірі 71 781,83 грн.

Також предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 172 046,88 грн та 3% річних в розмірі 71 781,83 грн, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, внаслідок порушення відповідачем грошових зобов`язань щодо оплати у встановлений строк вартості наданих послуг.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів, внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Таким чином, суд, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що він виконаний вірно за період з 21.05.2018 по 28.07.2021, а відтак дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 172 046,88 грн інфляційних втрат та 71 781,83 грн 3% річних.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію такого стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Отже, враховуючи вищевикладене, доводи позивача та відсутність спростування доводів позивача відповідачем, суд дійшов висновку, що наявні матеріали свідчать про те, що відповідач безпідставно не сплатив вартість наданих йому послуг.

Оскільки доводи позивача щодо того, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором не сплативши вартість наданих йому послуг в розмірі 821 134,11 грн матеріалами справи підтверджено, відповідачем на спростування доводів позивача доказів не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 1 064 962,82 грн, з яких: 821 134,11 грн основний борг, 172 046,88 грн інфляційних втрат та 71 781,83 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Судом встановлено, що позивач здійснив оплату судового збору в розмірі 16 124,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 626 від 30.07.2021 та перевищує розмір судового збору, який мав бути сплачений, з розрахунку (1 064 962,82 грн/сума позову/ * 1,5% = 15 974,44 грн). Тобто надлишково сплачений позивачем судовий збір складає 149,79 грн, проте суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог і повертати за власною ініціативою зайво сплачений судовий збір, оскільки такі дії суперечитимуть нормам Закону України "Про судовий збір".

Згідно статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 974,44 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЛІТФСЕРВІС» до Державного підприємства «УКРЖИТЛОСЕРВІС» про стягнення 1 064 962, 82 грн задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «УКРЖИТЛОСЕРВІС» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 24-А; ідентифікаційний код: 32207896) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЛІТФСЕРВІС» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 24-А; ідентифікаційний код: 05472637) 821 134 (вісімсот двадцять одна тисяча сто тридцять чотири) грн 11 коп. основного боргу, 71 781 (сімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят одна) грн 83 коп. 3% річних, 172 046 (сто сімдесят дві тисячі сорок шість) грн. 88 коп. та 15 974 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 44 коп.

3. Видати судовий наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких