ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 справа № 914/2537/21

За позовом: Приватного підприємства "ГРД", м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кротової Аліни Аркадіївни , м. Львів

про стягнення 501 169, 71 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Дзюби М.Р.

Представники:

від позивача: Романчук Ю. Р.- представник;

від відповідача: Седлецький І. Г.- представник

Приватне підприємство "ГРД" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кротової Аліни Аркадіївни про стягнення 508 687, 26 грн заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 25.08.2021 позовну заяву Приватного підприємства "ГРД" до Фізичної особи-підприємця Кротової Аліни Аркадіївни про стягнення 508 687, 26 грн залишено без руху, надавши позивачу строк, до 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення таких недоліків: надати суду докази сплати судового збору за подання позовної заяви у належному розмірі.

Ухвалою суду від 01.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, оскільки 31.08.2021 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено уточнену позовну заяву із ціною позову в розмірі 501 169, 71 грн та докази її направлення на адресу відповідача, відтак попередньо сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 7 517, 55 грн, відповідає уточненій ціні позову, яку позивач зазначає у вищенаведеній заяві. Підготовче судове засідання призначено на 27.09.2021. Ухвалою суду від 27.09.2021 підготовче засідання відкладено на 18.10.2021. Ухвалою суду від 18.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 08.11.2021. В судовому засіданні 08.11.2021 оголошено перерву до 15.11.2021.

В судове засідання, яке відбулося 15.11.2021, представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

В судове засідання, яке відбулося 15.11.2021, представник відповідача з`явився, позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 15.11.2021 справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Приватне підприємство "ГРД" (надалі позивач, орендодавець) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кротової Аліни Аркадіївни (надалі відповідач, орендар) про стягнення 501 169, 71 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на укладений між сторонами у справі договір оренди майна та приміщень від 01.09.2020 № ГРД/10, на підставі якого позивачем було передано відповідачу у строкове платне користування майно та приміщення кафе площею 116, 6 кв. м та комору в підвалі площею 8,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які позначені у технічному паспорті нежитлових приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9.

Згідно п. 1.2 договору, за користування майном орендар сплачує орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що щомісячна вартість оренди становить 40 000, 00 грн в місяць та сплачується орендарем з першого до п`ятого числа наступного місяця.

В порушення умов договору, відповідач не сплатив позивачу вартість оренди за час користування майном, заборгованість відповідача становить 455 000, 00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та є підставою для їх захисту у судовому порядку. Крім стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в розмірі 15 952, 34 грн, 3 % річних в розмірі 5 275, 52 грн, штраф в розмірі 20 000, 00 грн та відшкодувати вартість оренди окремих елементів благоустрою міста Львова для розміщення літнього майданчика в розмірі 4 941, 85 грн

Позиція відповідача.

Заперечуючи позовні вимоги представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено факту користування відповідачем приміщеннями, тобто не доведено надання позивачем послуг оренди, оскільки акти про надання послуг не підписані зі сторони орендаря, відтак позовні вимоги є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити виходячи із таких мотивів.

Згідно з ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений договір оренди майна та приміщень від 01.09.2020 № ГРД/10, на підставі якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, платне користування майно (згідно додатків) та приміщення (далі майно) кафе площею 116, 6 кв.м., та комора в підвалі площею 8, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які позначені у технічному паспорті нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, копія якого додається до даного договору і є його невід`ємною частиною. Орендар зобов`язується використовувати об`єкт оренди виключно для розміщення кафе, ресторану, закладу громадського харчування (п. 2.1. договору).

Згідно п. 3.1 договору, передача майна здійснюється 01.09.2020 року за актом передачі-приймання, який підписується повноважними представниками орендаря та орендодавця. Майно вважається переданим з моменту підписання сторонами акту передачі-приймання майна (п. 3.2 договору).

Актом від 01.09.2021 підтверджено передачу позивачем відповідачу майна, що є предметом договору в оренду, зауважено що претензій до технічного та естетичного стану майна немає, в акті вказані показники лічильників обліку електроенергії, холодної води та газу.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Згідно п. 1.2 договору, за користування майном орендар сплачує орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що щомісячна вартість оренди становить 40 000, 00 грн в місяць та сплачується орендарем з першого до п`ятого числа наступного місяця. Сторони погодили, що вартість орендної плати за вересень 2020 року буде становити 15 000, 00 грн (п.5.2.1. договору).

Відповідно до п. 7.1.2 договору, орендар зобов`язується своєчасно здійснювати орендні та інші платежі згідно умов даного договору .

В порушення умов договору, відповідач не виконав покладених на нього обов`язків щодо сплати орендної плати, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 455 000, 00 грн.

Щодо посилань відповідача про те що позивачем не доведено факту користування відповідачем приміщеннями, тобто не доведено надання позивачем послуг оренди, оскільки акти про надання послуг не підписані зі сторони орендаря, суд зазначає наступне.

Позивачем долучено акт передачі-приймання майна до договору оренди майна від 01.09.2020 № ГРД/10, з якого вбачається, що відповідачем прийнято об`єкт оренди для користування, та через рік 03.09.2021 позивач повернув об`єкт оренди відповідачу, що підтверджується актом передачі-приймання майна до договору оренди майна від 01.09.2020 № ГРД/10.

Пунктом 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не доведено обставин, що свідчили б про те, що він протягом року не користувався об`єктом оренди. Разом з тим, суд зазначає, що підставою для виникнення взаємних прав і обов`язків і відповідно зобов`язань згідно зі ст. 11 ЦК України є саме договір. Так, п. 5.2 договору передбачено обов`язок сплати орендної плати орендарем з 1-го до 5-го числа наступного місяця без прив`язки до виставлених позивачем рахунків, а тим більше актів наданих послуг.

Відповідачем не надано жодних доказів звернення до позивача (орендодавця) із повідомленнями про неможливість використання орендованого майна, із пропозиціями щодо дострокового припинення договору та повернення майна.

В той же час, аналіз актів приймання передачі майна по договору оренди майна ГРД/10 від 01.09.2020 (від 01.09.2020 та від 03.09.2021), долучених позивачем до матеріалів справи свідчить, що за період перебування орендованого майна у користуванні відповідача, покази електричного лічильника змінилися на 14 060 кВт/год, лічильника холодної води на 151 куб. м, газового лічильника на 1 246 куб. м.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак відповідач в судових засіданнях доводів позовної заяви не спростував, доказів сплати заборгованості не представив.

На підставі наведених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 455 000, 00 грн.

Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків сплати заборгованості, визначених у п. 5.2. договору, позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 5 275, 52 грн - 3 % річних та 15 952, 34 грн - інфляційних втрат.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок встановив, що нарахування 3 % річних та інфляційних втрат проведено відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов`язання є зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій. відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 8.4 договору передбачено, що у разі односторонньої необґрунтованої відмови від виконання зобов`язань за даним договором винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 50 % місячної орендної плати.

Позивачем було надіслано відповідачу повідомлення про розірвання договору та необхідність повернути орендоване майно, що підтверджується листом від 06.08.2021 № 12 та № 15, проте відповідач об`єкт оренди свочасно не повернув, а виконав цей обов`язок лише після відкриття провадження у даній справі.

Оскільки, відповідачем не було сплачено орендну плату без пояснення причин несплати, та не було своєчасно повернуто позивачу майно після дострокового припинення договору, що свідчить про односторонню необґрунтовану відмову від виконання зобов`язань за даним договором, позивачем було нараховано відповідачу штраф у розмірі 20 000, 00 грн. Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу встановив, що нарахування проведено вірно, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 5.9 договору, в суму орендної плати не входять комунальні платежі та інші послуги.

Згідно договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою міста від 23.10.2020 № Г-256-2020 (П) позивач, виходячи із необхідності використання орендованого майна виключно для розміщення кафе, ресторану, закладу громадського харчування (п. 2.1. договору), щомісячно сплачував Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради платежі за розміщення літнього майданчика на вул. М. Кривоноса, 19 за травень - липень 2021 року. Враховуючи наведене, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 4 941, 85 грн сплачених за оренду окремих елементів благоустрою. Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок встановив, що вказані оплати були необхідні для використання орендованого відповідачем майна згідно з цільовим призначенням, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 124, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кротової Аліни Аркадіїни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "ГРД" (79015, м. Львів, вул. Любінська, 6, ) суму в розмірі 508 687, 26 грн, з яких:

- 455 000, 00 грн основного боргу;

- 15 952, 34 грн інфляційних втрат;

- 5 275, 52 грн 3% річних;

- 20 000, 00 грн штрафу;

- 4 941, 85 грн відшкодування вартості оренди окремих елементів благоустрою;

- 7 517, 55 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 24 листопада 2021 року.

Суддя Манюк П.Т.