номер провадження справи 27/96/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 Справа № 908/1444/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової Світлани Сергіївни, при секретарі судового засідання Камаєвій О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2" (АДРЕСА_1, кв. 164, ідентифікаційний код юридичної особи 40282124)

про визнання частково недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 6 від 25.11.2018

представники сторін

від позивача: ОСОБА_1 , особисто, паспорт НОМЕР_2 Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області 28.11.2001

від відповідача: Габуєв Г.Ю., адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № ЗП001068 від 28.05.2015

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2" про визнання частково недійсним рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2", в частині затвердження внеску на управління будинку на 2019 рік (п. 5 порядку денного).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 позовні матеріали № 908/1444/21 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1444/21, присвоєно справі номер провадження 27/96/21, розгляд справи призначено на 23.06.2021.

Ухвалою суду від 23.06.2021 підготовче засідання на підставі ст. 183 ПК України відкладено на 14.07.2021.

Ухвалою суду від 14.07.2021, на підставі ст. 177 ч. 3 ГПК України строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання, відповідно до ст. 183 ГПК України відкладено на 16.08.2021.

Ухвалою суду від 16.08.2021 на підставі ст. 185 ГПК України підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи по суті на 14.09.2021.

Ухвалою суду від 14.09.2021 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 04.10.2021. Відповідача було зобов`язано надати суду оригінали в порядку статті 210 ГПК України:

- протокол установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 від 30.01.2016 № 1 з усіма додатками до нього;

- протоколу загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ "АДРЕСА_2" про АДРЕСА_2 № 3 від 21.08.2016 з усіма додатками до нього;

- протокол загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ "АДРЕСА_2" про АДРЕСА_2 від 25.11.2018 з усіма додатками до нього.

Ухвалою суду від 04.10.2021 продовжено строк розгляду у справі № 908/1444/21 відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 27 жовтня 2021 р.

Ухвалою суду від 27.10.2021 продовжено строк розгляду справи відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відкладено судове засідання. Засідання суду призначено на 09.11.2021.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Суддею оголошено, яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач у судовому засіданні 09.11.2021 підтримав позовні вимоги, на підставах викладених у позовній заяві, вважає, що за п. 5 порядку денного рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «АДРЕСА_2» оформлений протоколом № 6 від 25.11.2018 по затвердженню внеску на управління будинку на 2019 рік проголосувало менше необхідної кількості співвласників, що є порушенням.

Відповідач проти позову заперечував на підставах, викладених у письмовому відзиві зазначивши, що під час голосування на загальних зборах відповідач керувався Статутом ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "АДРЕСА_2" (надалі Статут) затвердженого протоколом № 1 від 30.01.2016 року установчих зборів ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "АДРЕСА_2". Даний Статут пройшов реєстрацію, на сьогоднішній день є діючим, а отже рішення загальних зборів приймались у відповідності до Статуту.

Відповідно до п. 3 розділу III Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників.

Згідно п. 8 розділу III Статуту рішення про визначення переліку та розміру внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном , передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію, капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як 51% від загальної кількості усіх співвласників.

П. 7 розділу III Статуту передбачено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири, або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих в будинку.

Відповідно до п. 5 Протоколу загальних зборів Відповідача від 25.11.2018 року проголосували співвласники загально площа яких становить 6640,04 що складає 66,7% від загальної площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності.

Отже рішення прийнято законно відповідно до пунктів 3,7,8 розділу III Статуту.

В засіданні суду 09.11.2021 здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору (ст. 210 ГПК України).

У судовому засіданні 09.11.2021, на підставі ст. 217 ГПК України суд закінчив з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів - ст. 218 ГПК України.

Судові дебати - частина судового розгляду, що складаються з промов осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази, суд вийшов з нарадчої кімнати та згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

Позивач у справі ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2009 № 22504419 та №22504561.

30.01.2016 були проведені установчі збори власників квартир та нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 , за результатами яких прийнято рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_2», із місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_2.

21.08.2016 були проведені загальні збори власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «АДРЕСА_2» по АДРЕСА_2 у м. Запоріжжя, оформлені протоколом № 3 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «АДРЕСА_2».

На порядок денний яких було винесено питання:

1. Обрання голови та секретаря Загальних зборів.

2. Звіт правління ОСББ «АДРЕСА_2» про проведену роботу за період з 01.03.2016 по 01.08.2016.

3. Затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 у м. Запоріжжя.

4. Обговорення першочерговості капітального ремонту будинку.

За наслідками проведення загальних зборів, оформлених протоколом № 3 від 21.08.2016 відповідачем було вирішено, зокрема: з третього питання порядку денного: затвердити з 01.08.2016 тариф на утримання будинку та прибудинкової території для членів ОСББ «АДРЕСА_2» в розмірі 2,60 за 1м2 житлової площі (для власників житлових квартир).

25.11.2018 були проведені загальні збори власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «АДРЕСА_2» по АДРЕСА_2 у м. Запоріжжя, оформлені протоколом № 6 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «АДРЕСА_2».

На порядок денний яких було винесено питання:

1. Обрання голови та секретаря Загальних зборів.

2. Звіт правління ОСББ «АДРЕСА_2» про проведену роботу за період з 09.12.2017 по 25.11.2018.

3. Доклад Ревізійної комісії ОСББ «АДРЕСА_2» за результатами планової перевірки Правління ОСББ «АДРЕСА_2» у 2018 р.

4. Вибори Правління ОСББ «АДРЕСА_2» та вибори Ревізійної комісії ОСББ «АДРЕСА_2».

5. Обговорення членського внеску по витратам на управління багатоквартирним будинком на 2019 р.

6. Вибори Правління ОСББ «АДРЕСА_2» та вибори Ревізійної комісії ОСББ «АДРЕСА_2» строком на три роки.

7. Обговорення дій Правління щодо злісних боржників.

За наслідками проведення загальних зборів, оформлених протоколом № 6 від 25.11.2018 відповідачем було вирішено, зокрема: з п`ятого питання порядку денного членський внесок на управління будинком на 2019 рік встановити в розмірі 4 гривні 10 копійок за квадратний метр площі, як жилих так і не жилих приміщень.

Позивач вказує, що Загальні збори співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «АДРЕСА_2» від 25.11.2018 були проведені з порушенням вимог законодавства та статуту, оскільки за рішення по затвердженню внеску на управління будинку на 2019 рік проголосувало менше необхідної кількості співвласників, що є порушенням ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та ч. 8 розділу III Статуту ОСББ.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав урегульовані Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (Закон № 2866-III), а особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані із реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (Закон № 417-VІІІ).

Наведені Закони (№ 417-VІІІ та № 2866-III) поряд одне з одним фактично урегульовують порядок діяльності об`єднань співвласників житлового будинку та визначають їх юридичний статус.

Зокрема, за змістом статей 1, 9 Закону № 417-VІІІ управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку; управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками; за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

У свою чергу, відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

За статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 по справі 473/2005/19 Суд надав правовий висновок стосовно діяльності ОСББ та вказав, що:

- основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання,

- Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна,

- спір між співвласником нерухомого майна - членом ОСББ та самим ОСББ є подібним до корпоративного спору.

З наведених правових положень та висновків Верховного Суду суд висновує, що ОСОБА_1 має корпоративні права (у тому числі щодо управління діяльністю) щодо ОСББ «АДРЕСА_2», наявність яких зумовлена належністю йому на праві власності квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частинами 1-2 ст. 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частинами 1-2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Відповідно до статті 1 Закону № 2866-III об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Частиною першої статті 4 Закону № 2866-III визначено, що основною метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. А за частиною четвертою цієї ж статті діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Отже, основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2866-ІІІ статут об`єднання має містити серед іншого статутні органи об`єднання, їхні повноваження, а також порядок скликання та проведення загальних зборів.

Статтею 10 Закону № 2866-III серед іншого встановлено, що:

- загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників,

- рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників,

- кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку,

- рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів; з інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників,

- рішення приймається шляхом поіменного голосування; під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування; рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»).

Отже, вказаними правовими положеннями визначений лише порядок проведення зборів об`єднання співвласників, але не визначений безпосередній порядок скликання таких зборів, оскільки стаття 7 Закону № 2866-ІІІ вказує лише на регулювання належного порядку у відповідності до статуту об`єднання.

Відповідно до ч. 3 розділу III Статуту ОСББ «АДРЕСА_2», до виключної компетенції загальних зборів належать визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно ч. 7 розділу III вищезазначеного Статуту, кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку.

Відповідно до частини 8 розділу III Статуту ОСББ «АДРЕСА_2» рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 51 % від загальної кількості усіх співвласників.

Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 р. № 203 "Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.09.2015 р. за № 1083/27528) встановлена форма протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно затвердженої форми протоколу, у протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку, який є єдиним письмовим документом, кожне рішення по порядку денному зборів засвідчується підписом співвласника або його представника із зазначенням результату його голосування ("за", "проти", "утримався"). Після чого наводяться підсумки голосування щодо кожного рішення порядку денного, а також висновок щодо рішення - прийняте або не прийняте.

У протоколі має бути зазначено кількість осіб (співвласників), які взяли участь у зборах, із зазначенням загальної площі їх квартир та/або нежитлових приміщень.

Кожна сторінка протоколу зборів підписується з зазначенням прізвищ та ініціалів осіб, що склали протокол.

Додатками до протоколу зборів можуть бути в разі проведення письмового опитування листки письмового опитування, заповнені відповідно до вимог абзацу четвертого частини восьмої статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", пронумеровані та прошнуровані, із зазначенням кількості аркушів.

До матеріалів справи надано примірники Протоколу № 1 установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 від 30.01.2016 та Протоколу загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 від 21.08.2016.

Відповідно до зазначених Протоколів загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку складала 162 особи, яким належало:

- 131 квартири, що перебувають у приватній власності, загальною площею 6857 м2;

- 9 квартир, що перебувають у комунальній власності, загальною площею 451,24 м2;

- 5 нежитлових приміщень, загальною площею 2742,9 м2;

У тому числі у приватній власності перебувають - 2 загальною площею 1480,8м2, та у комунальній власності перебувають - 3 загальною площею 1262,1м2.

Відповідно до Протоколу № 6 від 25.11.2018 Загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «АДРЕСА_2» по АДРЕСА_2 було вирішено, зокрема: з п`ятого питання порядку денного - членський внесок на управління будинком на 2019 рік встановити в розмірі 4 гривні 10 копійок за квадратний метр площі, як жилих так і не жилих приміщень.

Згідно Протоколу № 6 від 25.11.2018 Загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «АДРЕСА_2» по АДРЕСА_2 змінилась загальна кількість співвласників ОСББ, порівняно з 2016 роком (протокол № 3 від 21.08.2016).

Так, - кількість житлових приміщень (квартир) багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності склала - 137, загальною площею 7057,49м2;

- кількість житлових приміщень (квартир) багатоквартирного будинку, що перебувають у комунальній власності - АДРЕСА_4 , загальною площею 149,08 м2;

- кількість нежитлових приміщень - 5, загальною площею 2742,9 м2;

- у приватній власності перебувають - 2, загальною площею 1480,8 м2;

- у комунальній власності перебувають - 3, загальною площею 1262,10 м2.

Тобто, 6 квартир комунальної власності були передані у приватну власність.

Відповідно п. 3 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Тобто, загальна кількість співвласників «АДРЕСА_2» по АДРЕСА_2 збільшилась щонайменше на 6 осіб, та встановила 162+6=168 співвласників.

Згідно з частинами сьомою, дев`ятою статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників.

Враховуючи викладене вище «ЗА» рішення повинні проголосувати не менш як дві третини (75%) загальної кількості усіх співвласників, тобто для прийняття рішення повинно проголосувати «ЗА» 168*0,75 (75%)= 126 співвласника.

Згідно ч. 8 розділу III Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2" «ЗА» рішення повинні проголосувати не менш 51 % від загальної кількості усіх співвласників ОСББ, тобто для прийняття рішення повинно проголосувати «ЗА» 168*0,51 (51%)= 86 співвласника.

За наслідками проведення загальних зборів, оформлених протоколом № 6 від 25.11.2018 відповідачем було вирішено, зокрема: з п`ятого питання порядку денного членський внесок на управління будинком на 2019 рік встановити в розмірі 4 гривні 10 копійок за квадратний метр площі, як жилих так і не жилих приміщень.

Як вбачається з протоколу у зборах взяли участь особисто та через представників співвласники в кількості 41особа, яким належать квартири багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності загальною площею - 2212,85 м2.

У письмовому опитуванні взяли участь особисто та через представників співвласники в кількості 34 особи, яким належать квартири багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності загальною площею 1871,99 м2.

2 особи, яким належать нежитлові приміщення багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності загальною площею 1480,8 м2.

Тобто, в голосуванні та письмовому опитуванні, стосовно порядку денного загальних зборів, прийняли участь 41+34+2=77 співвласника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2", із загальною площею - 2212,85 +1871,99 + 1480,80 кв. м = 5 565,64 м2.

Відповідно до протоколу № 6 від 25.11.2018 зокрема за п`яте питання порядку денного членський внесок на управління будинком на 2019 рік проголосували:

«ЗА» 78 співвласників, загальна площа квартир яких становить 6640,04 м2 від загальної площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що перебувають у приватній власності

«ПРОТИ» - 0 співвласників, загальна площа квартир та нежитлових приміщень становить 0 м2.

З п`ятого питання порядку денного рішення прийнято - загальні збори вирішили членський внесок на управління будинком на 2019 рік встановити в розмірі 4 гривні 10 копійок за квадратний метр площі, як жилих так і не жилих приміщень.

Отже, кількість співвласників які проголосували «ЗА» - 78 співвласників не співпадає з кількістю співвласників, які прийняли участь у голосуванні та письмовому опитуванні 77 співвласників, та такою, що є меншою необхідної кількості для прийняття рішення.

В тому числі, загальна площа співвласників, що проголосували «ЗА», не співпадає з площею співвласників, які прийняли участь у голосуванні та письмовому опитуванні 5 565,64 м2 - 6640,04 м2, а різниця становить 1074,4 м2.

14.07.21р. позивач у справі надав до суду клопотання про виправлення описок в позові, а саме: в п`ятому абзаці сторінки 1 позову помилково зазначено «не менш як дві третини (75%) тоді як необхідно зазначити не менш як дві третини (66,67%). В 5 абзаці сторінки 2 позову помилково зазначено «За» рішення повинні проголосувати не менш як дві третини (75%) загальної кількості усіх співвласників тобто, для прийняття рішення повинно проголосувати «ЗА» 168*0,75 (75%) = 126 співласника», тоді як необхідно зазначити «ЗА» рішення повинні проголосувати не менш як дві третини (66,67%) загальної кількості, тобто для прийняття рішення повинно проголосувати «За» 168*0,6667 (66,67%) = 112 співласника.

У пункті 4.15 постанови від 06.08.2020 у справі № 918/636/19 Верховний Суд надав правові висновки стосовно застосування правових норм під час розгляду корпоративних спорів, а саме:

- під час розгляду спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи, господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень,

- підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення акціонера (учасника) можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) рішенням загальних зборів,

- безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Поряд з цим, у постанові від 25.08.2021 у справі № 914/1560/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що:

- порушення під час проведення загальних зборів можна поділити на безумовні, тобто ті, які мають наслідком безумовне визнання прийнятих на цих зборах рішень недійсними і ті, які хоч і допускаються, однак не завжди призводять до недійсності рішень загальних зборів; отже, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень,

- підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів,

- права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо;

- неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними,

- для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства,

- у справах з позовною вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, заявленою з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів, на яких прийняті спірні рішення, судам при вирішенні питання щодо порушення прав учасника товариства спірним рішенням необхідно з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема, щодо належного повідомлення позивача про такі збори, яке є складовою скликання зборів, а також щодо відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства, оскільки своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів, що містить вичерпну інформацію щодо проведення зборів, є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні.

У постанові від 24.04.2019 по справі № 914/921/18 Верховний Суд надав висновки застосуванню наведених правових норм та зазначив, що:

- застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення,

- такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам,

- ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Позивач заявив вимоги про визнання частково недійсним рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2" оформлене протоколом № 6 від 25.11.2018, в частині затвердження внеску на управління будинку на 2019 рік (п. 5 порядку денного), які за способом захисту відповідають наведеним правовим положенням.

Такий висновок слідує з того, що свідченням незаконності прийняття загальними зборами спірного рішення, зокрема, з п`ятого питання порядку денного є недотримання правлінням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2" належного порядку голосування на загальних зборів, а тому визнанням недійсним цього акту частково забезпечується відновлення її порушених прав.

Відповідач надав заяву про застосування позовної давності, посилаючись на ст. 258 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Виходячи з приписів ст. 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції) наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992).

Судом встановлено, що позов у даній справі подано позивачем 19.05.2021.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують обізнаність повідомлення та погодження позивача із прийняттям спірного рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2", оформленого протоколом № 6 від 25.11.2018.

Принцип змагальності господарського судочинства, який закріплений у ст.2,13 Господарського процесуального кодексу України, забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у постановах від 18.11.2018 у справі № 902/761/18, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Отже, вимоги позивача про визнання частково недійсним рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2", в частині затвердження внеску на управління будинку на 2019 рік (п. 5 порядку денного) заявлені в межах строку позовної давності.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто, подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі "Горнсбі поти Греції" зазначено: "…Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним - і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в сумі 2 270 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2" задовольнити.

Визнати частково недійсним рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2", оформлене протоколом № 6 від 25.11.2018 в частині затвердження внеску на управління будинком на 2019 рік, а саме п. 5 порядку денного.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДРЕСА_2" (АДРЕСА_1, кв. 164, ідентифікаційний код юридичної особи 40282124) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 19.11.2021.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.