ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22 листопада 2021 року Справа № 903/522/21
Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство"
про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат
у справі №903/522/21
за позовом: ОСОБА_1 , м. Луцьк
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство", м. Рожище
про стягнення 749418,39 грн.
за участю представників сторін:
від позивача: не прибув;
від відповідача: не прибув;
Встановив: Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство", в якому просив стягнути вартість частини майна пропорційно частці у статутному капіталі товариства у розмірі 749 418,39 грн. (згідно заяви про зменшення позовних вимог за вх. №01-68/52/21 від 01.09.2021), у зв`язку з виходом його з числа учасників товариства.
08.11.2021 судом було ухвалено рішенням про відмову у позові.
Представник відповідача до початку судових дебатів подав усне клопотання про відшкодування судових витрат на правову допомогу у разі відмови у позові.
12.11.2021 до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" за вх.№01-81/42/21, в якій просить суд:
Ухвалою суду від 16.11.2021 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.11.2021.
Представник відповідача через відділ діловодства суду подав заяву за вх.№01-57/6923/21 від 19.11.2021 про розгляд даної заяви без його участі.
Представник відповідача через відділ діловодства суду подав :
1) клопотання за вх.№01-57/6913/21 від 18.11.2021 у якому просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу у повному обсязі, оскільки вони є необґрунтованими та не відповідають критерію реальності і розумності.
2)заяву за вх.№01-57/6965/21 від 22.11.2021 в якій просить здійснювати судовий розгляд справи без його участі.
Дослідивши наявні в справі письмові докази та заяву, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною першою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Водночас згідно з частиною третьою статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
При цьому інша сума судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, може бути як більшою за попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, так і меншою (частини шоста, сьома статті 129 ГПК України).
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник ТзОВ "Рожищенське міське споживче товариство" до початку судових дебатів подав усне клопотання про відшкодування судових витрат на правову допомогу.
Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Частиною третьою статті 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат на учасника справи покладено обов`язок подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Заявник у своєму клопотанні такий опис наводить та в підтвердження понесених витрат на правову допомогу долучив до матеріалів справи:
1) договір про надання правової правничої допомоги від 15.07.2021, який укладено між ТзОВ "Рожищенське міське споживче товариство" в особі Дендери Володимира Володимировича та Адвокатським об`єднанням «Рівненська правова компанія» в собі голови Сороки Віталія Григоровича.
Пунктом 1.1 договору визначено, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах передбаченим даним договором.
Згідно п.п. 4.1 договору визначено, що юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням клієнт оплачує в гривнях в розмірі, що визначається актами про надання послуг.
2) свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №651 від 30.01.2009 на ім`я Сороки Віталія Григоровича,
4) платіжне доручення №1004 від 20.07.2021 на суму 10 000 грн.,
5) платіжне доручення №1020 від 27.09.2021 на суму 5000 грн.
Надаючи правову оцінку доказам в обґрунтування заяви, судом встановлено, наступне.
На виконання умов договору сторонами 09.11.2021 підписано акт про надання послуг на суму 15 000 грн.
Однак, докази про оплату даних послуг не подано, а відтак понесених відповідачем витрат на правову допомогу на вказану у акті суму в матеріалах справи відсутні.
Надані відповідачем платіжні доручення №1004 від 20.07.2021 на суму 10 000 грн., з призначенням платежу: за юридичні послуги (правнича допомога) зг. рах.№2/07 від 15.07.2021, платіжне доручення №1020 від 27.09.2021 на суму 5 000 грн., з призначенням платежу: за юридичні послуги (правнича допомога) зг. рах.№2/09 від 24.09.2021, датовані значно раніше ніж складний акт надання послуг, а відтак не підтверджують факт оплати за актом виконаних робіт від 09.11.2021 та відповідно до п.п 4.1 договору про надання правової допомоги від 15.07.2021.
Крім того, відповідач не надав суду і рахунки за №2/07 від 15.07.2021, №2/09 від 24.09.2021, які вказані у платіжних дорученнях за №1004 від 20.07.2021, №1020 від 27.09.2021, як підстава для здійснення платежу, що унеможливлює встановити підставіть понесених витрат даними оплатами саме на виконання умов договору про надання правової допомоги від 15.07.2021.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.
Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави стягнення витрат на правову допомогу в сумі 15 000 грн. з позивача, оскільки останні належними та допустимими доказами не підтвердженні.
Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 221, 233, 236-238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рожищенське міське споживче товариство" про розподіл судових витрат по справі відмовити.
Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Повний текст рішення складено
Суддя В. М. Дем`як