ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 873/169/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Огороднік К.М.,

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:

позивача: Рибінчук Д.А.,

відповідача: не з`явився, належним чином повідомлений,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 (суддя Агрикова О.В.)

у справі №873/169/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 09.10.2020 у третейській справі №574/07/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення третейського суду та заяви про видачу виконавчого документа

1. Рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 09.10.2020 (третейський суддя Буряк І.М.) у третейській справі №574/07/20 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" (далі - Позивач) до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення 77000,00 грн заборгованості, 23100,00 грн штрафу, 767,00 грн 3% річних, 1471,64 грн втрат від інфляції, 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а також 755,84 грн витрат на сплату третейського збору.

2. Рішення мотивовано встановленням обставин невиконання зобов`язань з оплати товару за договором поставки №281/2019А від 12.04.2019, укладеним між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерноком Херсон Агро", поручителем за яким є Відповідач.

3. Позивач 20.08.2021 подав заяву про видачу виконавчого документа на примусове виконання зазначеного рішення третейського суду (далі - Заява), посилаючись на те, що Позивач у добровільному порядку не виконав рішення у встановлений законодавством строк відповідно до статей 55, 56 Закону України "Про третейські суди".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 Заяву задоволено, постановлено після набрання законної сили цією ухвалою видати відповідний наказ, а також стягнуто з Відповідача на користь Позивача витрати зі сплати судового збору за подання зазначеної заяви в розмірі 1135,00 грн.

5. Ухвала мотивована відсутністю підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення доводів скаржника

6. Відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні Заяви.

7. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на безпідставну відмову у перенесенні судового розгляду за клопотанням Відповідача у зв`язку з неможливістю участі його представника в судовому засіданні.

8. Також Відповідач посилається на те, що рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 09.07.2020 у третейській справі №557/04/20 задоволено позов ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" до ТОВ "Зерноком Херсон Агро" про стягнення 77000,00 грн заборгованості, 23100,00 грн штрафу, 288,11 грн 3% річних, 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а також 417300 грн витрат на сплату третейського збору. На примусове виконання зазначеного рішення третейського суду 17.03.2021 Північний апеляційний господарський суд у справі №873/77/20 видав судовий наказ.

9. З огляду на викладене Відповідач вважає, що задовольняючи заяву Позивача про видачу виконавчого документу, суд допустив повторне стягнення заборгованості та штрафних санкцій відповідно до зобов`язань, які існували між Позивачем та ТОВ "Зерноком Херсон Агро", що є порушенням норм матеріального права. При цьому Відповідач посилається на положення статті 61 Конституції України.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

10. Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

11. Позивач вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

12. Між Позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерноком Херсон Агро" (покупець) укладено договір поставки №281/2019П від 12.04.2019 (далі - Договір поставки), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві автомобільні товари, а покупець - своєчасно здійснювати необхідні розрахунки з постачальником.

13. Згідно з пунктом 10.9 Договору поставки у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись статтею 5 Закону України "Про третейські суди", домовились, що спір передається на розгляд до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів", що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Богунська, 26 В, та розглядається одноособово третейським суддею. Суддя визначається головою третейського суду у відповідності до чинного Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів", який розміщений за наведеним у договорі посиланням та з яким сторони ознайомлені.

14. Крім того, між Позивачем (кредитор) та Відповідачем (поручитель) укладений договір поруки від 12.04.2019 (далі - Договір поруки), за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником своїх зобов`язань, що виникли за Договором поставки.

15. Відповідно до пункту 3.3 Договору поруки (копія якого наявна у матеріалах третейської справи №574/07/20) усі спори, що пов`язані із цим договором, його укладанням або такі, що виникають в процесі виконання умов цього договору, вирішуються шляхом переговорів між представниками сторін. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись статтею 5 Закону України "Про третейські суди", домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів", що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Богунська, 26 В. Суддя визначається головою третейського суду у відповідності до чинного Регламенту постійно діючого третейського суду, з яким сторони ознайомлені.

16. Наказом голови Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 22.07.2020 призначено Буряк Ірину Михайлівну суддею для розгляду справи за позовом ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Позиція Верховного Суду

17. Відповідно до положень частини 2 статті 24, частини 2 статті 25 і частини 2 статті 253 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення у справах щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів, ухвалені апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції.

18. З огляду на встановлені статтею 269 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

19. Предметом розгляду в цій справі є заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання зазначеного рішення третейського суду.

20. Згідно з положеннями статті 351 Господарського процесуального кодексу України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 56 Закону України "Про третейські суди".

21. Порядок розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду визначений статтею 354 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною 3 якої при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

22. Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

23. Аналогічні положення щодо підстав відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа передбачені частиною 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди".

24. Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

25. Підвідомчість справ третейським судам врегульована статтею 6 Закону України "Про третейські суди", в якій наведений перелік справ, які не можуть розглядати третейські суди.

26. Разом з тим відповідно до частини 1 статті 5, частини 1 статті 12 Закону України "Про третейські суди" спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

27. Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду (ч.ч. 1 - 3 ст. 16 Закону України "Про третейські суди").

28. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер (ч. 3 ст. 14 Закону України "Про третейські суди").

29. Дослідивши надані учасниками справи докази та матеріали наданої третейським судом третейської справи №574/07/20, Суд вбачає, що предметом спору в зазначеній третейській справі є стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат за Договором поставки. Зазначені вимоги заявлені до Відповідача як поручителя згідно з Договором поруки.

30. Тобто спір виник між сторонами з господарських правовідносин, що не належать до переліку справ, які не можуть розглядати третейські суди відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про третейські суди". Відповідний спосіб захисту прав (законних інтересів) передбачений частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України.

31. При цьому відповідний спір переданий сторонами на розгляд третейського суду шляхом вчинення третейського застереження безпосередньо в Договорі поруки (третейське застереження наявне також у Договорі поставки як основному договорі). Підстави для висновку про недійсність відповідного третейського застереження в матеріалах справи відсутні.

32. Також при ухваленні рішення у справі №574/07/20 Постійно діючий третейський суд при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" не вирішував питання, які виходять за межі третейської угоди, а також питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

33. Склад третейського суду, яким прийнято рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 09.10.2020 у третейській справі №574/07/20, визначений відповідно до вимог Закону України "Про третейські суди", Регламенту зазначеного третейського суду та викладеного в пункті 3.3 Договору поруки третейського застереження.

34. На день постановлення ухвали за Заявою зазначене рішення третейського суду не було скасовано судом, а передбачений частиною 2 статті 351 Господарського процесуального кодексу України та частиною 1 статті 56 Закону України "Про третейські суді" строк для звернення за видачею наказу на його виконання не закінчився. Водночас учасники справи не надали доказів добровільного виконання спірних зобов`язань на підставі зазначеного рішення третейського суду на момент розгляду Заяви.

35. Зважаючи на викладене, Суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення Заяви, оскільки Відповідач не довів наявність передбачених статтею 355 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання відповідного рішення третейського суду.

36. При цьому Суд враховує, що наведений у зазначеній нормі процесуального права перелік підстав, з яких може бути відмовлено у видачі наказу третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

37. Верховний Суд неодноразово наголошував (зокрема, у постановах від 24.12.2019 у справі №870/45/19, від 18.11.2020 у справі №876/32/20), що при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 355 Господарського процесуального кодексу України та статтею 56 Закону України "Про третейські суди".

38. У зв`язку з наведеним Суд не приймає до уваги викладені в апеляційній скарзі доводи щодо повторного стягнення відповідної заборгованості та штрафних санкцій у зобов`язаннях за Договором поставки у зв`язку з тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 09.07.2020 у справі №557/04/20 задоволено позов ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" про стягнення з ТОВ "Зерноком Херсон Агро" 77000,00 грн заборгованості, 23100,00 грн штрафу, 288,11 грн 3% річних за Договором поруки, оскільки вони зводяться до оцінки законності та обґрунтованості рішення третейського суду по суті наведених у ньому висновків, а тому виходять за межі дозволеного процесуальним законодавством втручання господарських судів у рішення третейського суду.

39. Також Суд вважає необґрунтованими наведені в апеляційній скарзі аргументи про позбавлення судом першої інстанції Відповідача можливості надавати свої докази, висловлювати свої доводи та міркування, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами щодо необізнаності Відповідача про дату, час і місце засідання суду через його неналежне повідомлення судом. Тобто Відповідач не довів наявність обставини, яка є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції відповідно до пункту 3 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40. Звертаючись з апеляційною скаргою, Відповідач не спростував висновки суду першої інстанції та не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування судового рішення.

41. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін ухвали суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат

42. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку судові витрати покладаються на скаржника, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі №873/169/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді О. Банасько

К. Огороднік