ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Справа № 915/1010/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм (65029, Одеська обл, м. Одеса, вул. Дюківська, буд. 6, кв. 43, адреса для листування: 66521, Одеська область, Любашівський район, с. Солтанівка, вул. Степова, буд. 20, )

до відповідача: Фермерського господарства РУСАН (57230, Миколаївська область, Вітовський район, село Білозірка, )

про стягнення заборгованості,

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2021 на адресу Господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм від 20.04.2021 до Фермерського господарства РУСАН, якою позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договорами №15 від 02.04.2019, №22 від 15.04.2019, №34 від 15.05.2019 у розмірі 979350,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/565/21 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 26.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 29 червня 2021 року о 10:00 год., встановлено сторонам процесуальні строки для подання суду заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм роз`єднано, виділено позовні вимоги за кожним з договорів у самостійне провадження. Судом постановлено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм до Фермерського господарства РУСАН про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №15 від 02.04.2019 розглядати у справі №915/565/21, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм до Фермерського господарства РУСАН про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №22 від 15.04.2019 та Договором №34 від 15.05.2019 виділити в самостійні провадження.

Згідно протоколу від 30.06.2021 передачі судової справи раніше визначеному складу суду судові справі про стягнення заборгованості за договором №22 від 15.04.2019 присвоєно унікальний номер 915/1010/21.

Ухвалою суду 05.07.2021 господарську справу №915/1010/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм до Фермерського господарства РУСАН про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №22 від 15.04.2019 прийнято до провадження суддею Ржепецьким В.О. та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 06 вересня 2021 року о 10:40 год., встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

Ухвалу суду від 05.07.2021 надіслано відповідачеві за адресою: 57230, Миколаївська область, Вітовський район, с. Білозірка та отримано адресатом 08.06.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 420.

06.09.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача.

06.09.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 05 жовтня 2021 року о 10:40 год.

05.10.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 02 листопада 2021 року о 10:20 год.

02.11.2021 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи №915/1010/21 за його відсутності. Позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 02.11.2021 не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.57-58).

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з приписами ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Враховуючи, що відповідач повідомлявся за юридичною адресою про розгляд справи, жодних заяв або клопотань, в тому числі щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, на розгляд суду не подано, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає обґрунтованим постановлення рішення в цій справі у строк, визначений ст. 195 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

15 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм та Фермерським господарством Русан було укладено договір № 22 на умовах товарного кредиту із додатками №1 та №2, згідно умов якого в терміни визначені Договором Продавець зобов`язується передати у власність покупця продукцію сільськогосподарського призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість (ціну), сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п 1.2. Договору, найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки Покупцю, гривнева вартість Товару, порядок та термін оплати вартості Товару (в т.ч. тієї частини вартості Товару, яка оплачується авансом, також частини, яка оплачується на умовах відстрочення платежів) та нарахування відсотків, інші умови погоджені сторонами визначені в договорі та специфікації (додатки 1 та 2), яка складає невід`ємну частину договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість (ціна) товару та сума нарахованих відсотків за користування товарним кредитом (ціна договору) вказана у додатку 1. Сторони встановлюють ціну договору в гривнях. Ціна договору становить вартість (ціна) товару та сума належних до сплати процентів за користування товарним кредитом.

Відповідно до п. 2.2. Договору, покупець проводить оплату вартості (ціни) Товару та відсотків за користування товарним кредитом, шляхом перерахування коштів в розмірі гривневої суми ціни Договору, на банківський рахунок Продавця. Платіжні реквізити продавця вказані в кінці тексту Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору, термін оплати вартості частини Товару, яка оплачується покупцем авансом, вказаний у додатку 2, вартість (ціна) частини товару, яка оплачується на умовах відстрочення кінцевого розрахунку сплачується покупцем в наступні терміни:

Перший платіж не пізніше « 0».

Терміни сплати, визначені в цьому пункті, застосовуються в разі, якщо інші терміни оплати відстрочених платежів не будуть встановлені сторонами в додатку 2.

Відповідно до п. 3.1. Договору, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві з дотриманням термінів поставки, вказаного в додатку 1 та в місці, визначеного в графі «Базис поставки» цього ж додатку. Якщо інше не буде визначено сторонами в додатках до договору, базис доставки товару склад Продавця.

Відповідно до п. 3.3. Договору, покупець зобов`язаний провести оплату та сплатити відсотки за користування товарним кредитом з дотриманням порядку, передбаченого п. 2.2.

Відповідно до п. 4.1. Договору, приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в момент його отримання від Продавця. Покупець зобов`язаний перевірити кількість товару, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування товару, і у випадку їх виявлення негайно до закінчення приймання, письмово заявити Продавцю. При відсутності такої заяви, товар вважається прийнятим покупцем по кількості та якості.

Відповідно до п. 4.2. Договору, товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості (одиниць виміру), вказаній в накладній (товарній, товарно-транспортній), по якості - відповідно до якості, вказаному у сертифікаті якості підприємства виробника.

Відповідно до п. 5.1. Договору, господарські зобов`язання сторін цього Договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня підписання його тексту представниками сторін, крім зобов`язань Покупця по оплаті вартості Товару, процентів за користування товарним кредитом та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору, загальна вартість Товару за Договором № 22 від 15.04.2019 становить 86000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 14333,33 грн.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору дата оплати платежів до 31.10.2019.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар відповідно до Додатку № 1 до Договору №22 на суму 86000,00 грн. за внутрішньою накладною № 1394/4 від 16 квітня 2019 року (а.с. 15).

Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, заборгованість за поставлений товар не сплатив, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті отриманого товару в сумі 86000,00 грн.

При вирішенні даної справи судом враховано наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як витікає з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що наявними у матеріалах справи доказами, а саме договором продажу №22 від 15.04.2019 на умовах товарного кредиту з Додатками №1 та №2 до нього, довіреністю №2 від 16.04.2019 на отримання товару, внутрішньою накладною №1394/4 від 16.04.2019 на суму 86000,00 грн підтверджується, що позивачем належним чином та у встановленому порядку виконано зобов`язання за договором.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Внутрішня накладна №1394/4 від 16 квітня 2019 року відповідає положенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідачем зобов`язання за Договором не виконано, вартість отриманого товару не сплачено, заборгованість становить 86000,00 грн.

Наявність заборгованості відповідачем не заперечено та не спростовано.

З зазначеного витікає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості за Договором в сумі 86000,00 грн обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, відомості про розподіл судових витрат.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до господарського суду позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача 979350,00 грн позивачем сплачено судовий збір в сумі 14691,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібне, за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За розрахунком суду 1,5% від заявленої до стягнення суми становить 14690,25 грн.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору, розраховані пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 86000,00 грн, що становить 1290,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства РУСАН (57230, Миколаївська область, Вітовський район, с. Білозірка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм (65029, Одеська обл, м. Одеса, вул. Дюківська, буд. 6, кв. 43) заборгованість за Договором №22 від 15.04.2019 у сумі 86000,00 грн та судовий збір у сумі 1290,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Агро-Ритм (65029, Одеська обл, м. Одеса, вул. Дюківська, буд. 6, кв. 43, адреса для листування: 66521, Одеська область, Любашівський район, с. Солтанівка, вул. Степова, буд. 20, ),

відповідач: Фермерське господарство РУСАН (57230, Миколаївська область, Вітовський район, с. Білозірка, ).

Повний текст рішення складено і підписано 29.11.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Суддя В.О. Ржепецький