ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року м.Дніпро Справа № 904/2118/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Гончар С.А., довіреність №б/н від 20.05.2021 р., представник;

представник відповідача не з`явився, про час та міце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларец"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року (суддя Юзіков С.Г.) у справі № 904/2118/18

за позовом Павлоградської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларец"

про зобов`язання вчинення певних дій.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Павлоградська міська рада звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРЕЦ» із позовом про звільнення за рахунок Відповідача шляхом демонтажу торгівельного павільйону та повернути Позивачеві самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, б/н площею 0,0050 га, кадастровий номер :020350157.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі № 904/2118/18 позов задоволено.

Суд зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларец" звільнити шляхом демонтажу торгівельного павільйону за свій рахунок, та повернути Павлоградській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, по вул. Горького, б/н площею 0,0050 га, кадастровий номер :02:035:0157.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларец" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року по справі за позовом Павлоградської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАРЕЦ про зобов`язання вчинення певних дій і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, не з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що суд не врахував відсутність доказів того, що на балансі відповідача перебуває кіоск площею 47 кв.м., який належить не відповідачу, а іншій особі- Курченко С.П., що саме відповідач здійснює господарську діяльність у даному кіоскі.

Крім того, апелянт зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року та відмови у позові.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2021 року (колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларец" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі №904/2118/18. Призначено справу до розгляду на 22.11.2021 року об 09:30. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: проспект Дмитра Яворницького, будинок № 65, м. Дніпро, 49000 (зала судового засідання №207).

25.10.2021 року Павлоградською міською радою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларец" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі №904/2118/18 залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та міце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 22.11.2021року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,0050 га., яка розташована на території м. Павлограда по вул. Горького, б/н належить на праві власності територіальній громаді міста.

Рішенням 56 сесії VI скликання Павлоградської міської ради від 15.09.2015 №1757-56/УІ «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та про надання земельних ділянок у власність (користування)» затверджено проект землеустрою КП «Управління ринками» Павлоградської міської ради (ідентифікаційний код 31080877) на вул. Горького, б/н, площею 0,0050 га, кадастровий номер :02:035:0157 та надано КП «Управління ринками» земельну ділянку (КВЦПЗ) - 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із земель міської ради в постійне користування.

Набувши права користування земельною ділянкою, КП «Управління ринками» Павлоградської міської ради уклало договір оренди (найму) № 14 від 01.11.2015 з ТОВ «Ларец» за адресою вул. Горького, б/н, м. Павлоград.

За підписаним договором КП «Управління ринками» передало ТОВ «Ларец» майно, а саме бетонно - асфальтне покриття в оренду до 30.10.2018.

Відповідно до п.9.1 договору оренди (найму) № 14 від 01.11.2015 договір може бути достроково, в односторонньому порядку, розірваний на вимогу Орендодавця.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРЕЦ» про звільнення шляхом демонтажу торгівельного павільйону за рахунок Відповідача та повернення Позивачеві самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, б/н площею 0,0050 га, кадастровий номер :020350157, позивач Павлоградська міська рада посилався на те, що рішенням 35 сесії VIІ скликання Павлоградської міської ради від 20.03.2018 № 1124-35/VII у КП "Управління ринками" Павлоградської міської ради вилучена земельна ділянка по вул. Горького, б/н, площею 0,0050 га. кадастровий номер :02:035:0157 за умовою її звільнення до 01.05.2018 року, внаслідок чого вона підлягає поверненню позивачу за актом приймання-передачі.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Крім того, на момент прийняття рішення у даній справі, строк дії договору оренди (найму) № 14 від 01.10.2015 закінчився 30.10.2018, та сторонами не продовжувався, підписаний Відповідачем акт про повернення земельної ділянки в матеріалах справи відсутній.

Оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться кіоск, суд також зобов`язав відповідача звільнити земельну ділянку від даної споруди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою є: вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом (п. б ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України).

Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу (ч.1 ст. 149 Земельного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2018 року КП «Управління ринками» звернулося до Павлоградської міської ради з заявою про припинення права користування земельною ділянкою на вул. Горького, б/н, площею 0,0050 га, кадастровий номер :02:035:0157.

Рішенням 35 сесії VII скликання Павлоградської міської ради від 20.03.2018 № 1124-35/УІІ «Про припинення права користування земельними ділянками» у КП «Управління ринками» Павлоградської міської ради була вилучена земельна ділянка по вул. Горького, б/н, площею 0,0050 га, кадастровий номер :02:035:0157 за умовою її звільнення до01.05.2018 року.

29.03.2018 року право постійного користування земельною ділянкою припинено згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Статтею 8 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Пунктом "д" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням.

Згідно з ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

У зв`язку з цим, 05.04.2018 КП "Управління ринками" Павлоградської міської ради направило на юридичну адресу ТОВ "ЛАРЕЦ" повідомлення № 424 від 05.04.2018, акт прийому-передачі від 29.03.2018 та додаткову угоду № 1 до договору оренди (найму) №14 від 01.11.2018. В повідомленні зазначено, що з урахуванням Рішення від 20.03.2018 №1124-35/VII про припинення права користування земельною ділянкою на вул. Горбкого, б/н площею 0,0050 га, кадастровий номер :02:035:0157 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.03.2018, договір оренди (найму) № 14 від 01.11.2015 укладений КП "Управління ринками" Павлоградської міської ради з ТОВ "ЛАРЕЦ" втратив чинність, тому ТОВ "Ларец" до 01.05.2018 потрібно звільнити земельну ділянку та передати КП "Управління ринками" Павлоградської міської ради.

Одержання ТОВ "ЛАРЕЦ" пакету зазначених документів підтверджується описом вкладення до цінного листа та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення № 157.

Проте, відповідач, одержавши не земельну ділянку за актом від 01.11.2015, а майно (бетонно - асфальтне покриття), не надав суду доказів повернення майна, яке знаходиться на зазначеній земельній ділянці за відповідним актом КП "Управління ринками Павлоградської міської ради чи Позивачеві, а тому господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про самовільне зайняття відповідачем даної земельної ділянки та зобов`язання повернути її Павлоградській міській раді.

Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки від 03.05.2018, комісією з перевірки використання земельних ділянок, встановлено, що на спірній земельній ділянці розташований торгівельний павільйон, в якому ведеться господарська діяльність, а отже земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, а умови рішення від 20.03.2018 № 1124-35/VII не виконані, а тому колегія суддів також погоджується з висновкам суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити демонтаж торгівельного павільону, розташованого на саомвільно зайнятій змельній ділянці.

При цьому, доводи апелянта про недоведеність здійснення саме відповідачем господарської діяльності у спірному торгівельному павільоні, або належності саме відповідачу даноо павільону, є неспроможними з огляду на наступне.

Дійсно, судом встановлено, що відповідачем надана довідка про не перебування у нього на балансі кіоску площею 47 м2, та договір купівлі-продажу торгівельного кіоску від 01.11.2018 року, за умовами якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбав кіоск площею 47 кв.м. по вулиці Горького ( район центрального ринку) у місті Павлоград.

Разом з цим, оцінюючи надані докази, суд першої інстанції зазначив, що довідка є одностороннім документом зацікавленої сторони, до того ж, перевірка належного ведення бухгалтерського обліку Відповідача не є предметом доказування при вирішенні даного спору. Щодо договору купівлі-продажу торгівельного кіоску від 01.11.2018, то він також не може вплинути на вирішення даного спору, оскільки сторонами наведеного правочину виступають фізичні особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ТОВ "Ларец" не є стороною договору, при цьому, продане майно не має ідентифікуючих ознак, крім площі (47 м2) та того, що він розташований в районі центрального ринка на вул. Горького.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на зазначені положення законодавства щодо вірогідності доказів, та наданих сторонами доказів, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування заявлених вимог.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларец" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі №904/2118/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.11.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік