ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Справа№ 910/6837/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко А.І.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 20.10.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 17.02.2021 (повний текст складено 24.02.2021)

у справі №910/6837/20 (суддя Лиськова М.О.)

за позовом Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до 1) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський"

2) Державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві Шейк-Сейкін Олексія Анатолійовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національний музей народної архітектури та побуту України;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Мирнопільської сільської ради "Результат"

про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та державної реєстрації права оренди,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста Києва (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - позивач) до Господарського суду міста Києва з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" (далі - відповідач-1, скаржник) та державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві Шейк-Сейкін Олексія Анатолійовича (далі - відповідач-2) про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та державної реєстрації права оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконною реєстрацією за відповідачем-1 права оренди земельної ділянки площею 18,8525 га (кадастровий номер :79:098:0034) по вул. Академіка Заболотного у місті Києві, у зв`язку з чим прокурор просить суд скасувати рішення відповідача-2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 36815534) від 29.08.2017, а також скасувати запис, вчинений 28.08.2017 відповідачем-2 за №22073728, про право оренди відповідача-1 на вказану земельну ділянку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 позов задоволено повністю.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36815534 від 29.08.2017, прийняте Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем про реєстрацію за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві;

Скасовано державну реєстрацію права оренди Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві проведену Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем (запис № 22073728 від 28.08.2017).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20, обґрунтовуючи клопотання тим, що повний текст рішення було складено 24.02.2021, оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02.03.2021 та представником скаржника направлено клопотання про видачу копії судового рішення, проте на час подання апеляційної скарги не отримано.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Зокрема, доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, земельна ділянка за кадастровим номером - :79:098:0034 повернулась у розпорядження (право оренди) до скаржника.

- рішення Київської міської ради про розірвання договору вступає в силу лише за умови виконання відповідачем умов, що зазначені в п. 2 рішення, а отже оскільки скаржнику не було відомо про наявність рішення, а також не виконувались обов`язкові вимоги рішення, за яких Договір оренди вважатиметься розірваним, Договір є чинним до 2029 року.

- земельна ділянка з кадастровим номером 800000000:79:098:0034, площею 18,8525 відповідно до даних публічної кадастрової карти, а також відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить до комунальної власності та має цільове призначення "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", яке в Класифікаторі видів цільового призначення земель має кодування підрозділу 01.01 і підпала під категорію "землі сільськогосподарського призначення", а отже до зміни цільового призначення, зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :79:098:0034 може використовуватись в рамках визначеного на даний час виду цільового призначення ("введення товарного сільськогосподарського виробництва"), що свідчить про нездійснення скаржником жодних порушень при використанні земельної ділянки.

- якщо на думку Київської міської ради та/або прокуратури Договір оренди розірваний, Київська міська рада зобов`язана була повернути скаржнику грошові кошти, що безпідставно надійшли на її рахунки, однак жодних коштів Київська міська рада скаржнику не повернула.

- прокуратурою міста Києва не надано належних та допустимих доказів, які б надавали беззаперечну можливість участі такого органу при розгляді господарської справи № 910/6837/20; Перший заступник Прокурора міста Києва подав позовну заяву без взяття до уваги факту того, що профільний орган суб`єкта владних повноважень - Київська міська державна адміністрація бажає та здійснює всі дії для самостійного захисту інтересів; не доведено факту настання виключних обставин, визначених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", які дають змогу органам прокуратури бути стороною при розгляд даної справи.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному головуючому судді від 30.03.2021 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази направлення третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальному підприємству Мирнопільської сільської ради "Результат" копії апеляційної скарги і доданих до неї документів з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 задоволено клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20. Відновлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20. Призначено справу до розгляду на 14.07.2021.

20.07.2021 через відділ забезпечення документообігу Північного апеляційного господарського суду від прокурора надійшли письмові пояснення в порядку ст. 42 ГПК України, відповідно до яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 без змін.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. у щорічній відпустці з 12.07.2021 по 20.08.2021 розгляд апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 не відбувся.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 у зв`язку перебування судді Яковлєва М.Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/6837/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2021 для розгляду справи №910/6837/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Тищенко А.І., Шаптали Є.Ю. Призначено справу до розгляду на 20.10.2021.

Представник позивача, відповідача-1 та прокурор з`явилися в судове засідання 20.10.2021 та надали пояснення по суті апеляційної скарги.

Відповідач-2 та треті особи в судове засідання 20.10.2021 не з`явилися. Про поважність неявки не повідомили.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності відповідача-2, третіх осіб та їх повноважених представників за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 20.10.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача-1 та прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 23.10.2003 Київською міською радою прийнято рішення "Про оформлення права користування земельними ділянками" № 117/990, згідно з п. 5 якого, оформлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський", за умови виконання п. 5.1 цього рішення, право довгострокової оренди на 25 років земельних ділянок загально площею 1108,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва за рахунок частини земель, закріплених за сільськогосподарською артіллю імені Мічуріна згідно з державним актом на вічне користування землею колгоспами від 10.01.53, з них: ділянка № 1 - площею 32,29 га; ділянка № 2 - площею 150,27 га; ділянка № 3 - площею 94,44 га; ділянка № 4 - площею 186,37 га; ділянка № 5 - площею 152,91 га; ділянка № 6 - площею 100,39 га; ділянка № 7 - площею 207,23 га; ділянка № 8 - площею 106,81 га; ділянка № 9 - площею 77,95 га.

Пунктом 5.1 означеного рішення встановлено, що Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" необхідно:

- виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України;

- у місячний термін замовити у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документ, що посвідчує право користування земельними ділянками;

- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, розміщених у межах земельних ділянок;

- питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради від 27.02.2013 № 271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва";

- у разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва питання оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації вирішувати в порядку, визначеному нормативами забудови м. Києва та з рахуванням ПДП Голосіївського району м. Києва.

02.08.2004 між Київською міською радою (далі - орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" (далі - орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. за реєстраційним № 800 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 79-6-00247 від 29.10.2004, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору об`єктом оренди відповідно до цього Договору, є земельні ділянки з наступними характеристиками: місце розташування - в межах Голосіївського району м. Києва; розмір - загальна площа складає 1493433 га, з них: земельна ділянка з кадастровим номером - :79:098:0005 - 1013530 га; земельна ділянка з кадастровим номером - :79:101:0001 - 345041 га; земельна ділянка з кадастровим номером - :79:102:0001 - 71679 га; земельна ділянка з кадастровим номером - :79:491:0092 - 63183 га; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір укладено на 25 років (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 6.1 Договору передача земельної ділянки здійснюється за Актом приймання-передачі об`єкта оренди в день державної реєстрації цього Договору.

Пунктом 6.2 Договору узгоджено, що право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього Договору.

У відповідності до п. 11.1 Договору всі зміни та/або доповнення до цього Договору вносять за згодою сторін. Згодою абр заперечення орендодавця на зміни та/або доповнення до цього Договору, є його рішення прийняте в установленому законодавством порядку.

За умовами п. 11.6 Договору розірвання цього Договору не потребує укладення додаткової угоди. Договір вважається розірваним з моменту прийняття орендодавцем відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.

Згідно з пунктом 5 рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 349/3183 "Про передачу обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" земельної ділянки для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва", Київська міська рада вирішила:

"Передати обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець", за умови виконання пункту б цього рішення, у власність земельну ділянку площею 42,90 га для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва за рахунок частини земель сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський", наданих відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками", право користування якими посвідчено договором оренди земельної ділянки від 29.10.2004 за№ 79-8-00247".

На підставі зазначеного рішення між КМР (КМДА) та СТОВ Агрокомбінат "Хотівський" укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 04.08.2009, на підставі якого площі земельних ділянок в тому числі за кадастровим номером - :79:098:0005 - зменшено.

Згодом, земельну ділянку за рахунок земель ділянки з кадастровим номером :79:098:0005 третіми особами сформована нова земельна ділянка з кадастровим номером № :79:098:0034.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2011, визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 349/3183 "Про передачу обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" земельної ділянки для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва", визнано недійсними видані обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006288 та № 006289, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №№ 07-8-00175 та 07-8-00176, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011933, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00403, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011931, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00402, визнано відсутність у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Тарасівець", товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання забудовників", товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" та товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 18,8525 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:098:0034, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 48 003 178,13 грн.; вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 24,0450 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:101:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 53 877 631,50 грн., в іншій частині позову відмовлено.

08.10.2015 Київською міською радою прийнято рішення "Про розірвання договору оренди земельних ділянок від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709)" № 191/2094, відповідно до статей 9, 83, 93 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України "Про оренду землі", пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та враховуючи звернення сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" від 04.03.2015 N 25, Київська міська рада вирішила:

1. Розірвати за умови виконання пункту 2 цього рішення договір оренди земельних ділянок (кадастровий номер :79:098:0033) площею 5,3854 га та (кадастровий номер :79:102:0001) площею 1,1767 га від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709), укладений між Київською міською радою та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінатом "Хотівський" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва на підставі пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 N 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками" (справа N А-21802).

2. Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський":

2.1. Повернути Київській міській раді земельні ділянки на умовах, визначених договором оренди від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709).

2.2. Сплатити Київській міській раді орендну плату за шість місяців з моменту прийняття цього рішення, якщо протягом зазначеного періоду не надійде пропозицій від інших осіб на укладання договору оренди цих земельних ділянок на тих самих умовах.

3. Земельні ділянки, зазначені в пункті 1 цього рішення, віднести до земель запасу.

4. Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

4.1. Проінформувати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" про прийняття цього рішення.

4.2. Вжити заходів щодо державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади міста Києва на земельні ділянки (кадастровий номер :79:098:0033) площею 5,3854 га та (кадастровий номер :79:102:0001) площею 1,1767 га в межах Голосіївського району м. Києва.

Відповідно до Інформаційної довідки № 208328250 від 06.05.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 28.08.2017 Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейком-Сейкіним Олексієм Анатолійовичем зареєстровано за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві.

Підставою виникнення іншого речового права зазначено: Договір оренди земельної ділянки, серія та номер: 800, виданий 02.08.2014, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З; Договір про внесення мін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 883, виданий 05.12.2005, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З,; Акт приймання-передачі земельних ділянок, серія та номер: бн, виданий 29.10.2004, видавник: сторони договору.

Підставою внесення запису зазначено: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36815534 від 29.07.2017, Шейк-Сейкін Олексій Анатолійович, Філія Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві.

Орендодавцем зазначено: територіальну громаду міста Києва в особі Київської міської ради.

Звертаючись з позовом до суду в інтересах держави, в особі Київської міської ради, прокурор зазначив, що у 2007 році Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" реалізувало своє право та відмовилось від права користування земельною ділянкою, що встановлено у рішенні Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, та в подальшому, сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, якою виключено з об`єктів оренди за Договором земельну ділянку з кадастровим номером: 800000000:79:098:0034, а отже право користування відповідача 1 земельною ділянкою припинилось за його добровільною відмовою та волевиявленням обох сторін Договору.

Водночас прокурор зазначає, що рішенням Київської міської ради № 191/2094 від 08.10.2015 Договір взагалі розірвано, а відтак з 2015 року зобов`язання сторін за Договором припинились, та після припинення правовідносин сторін за Договором, Київською міською радою, як власником землі не приймалось потворного рішення про надання Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" в оренду земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) по вул. Академіка Заболотного у м. Києві, тобто власником не здійснювалось повторного волевиявлення на надання відповідачу 1 права оренди на означену земельну ділянку, договір оренди з відповідачем 1 не укладався.

Таким чином, прокурор зазначає, що реєстрація у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за товариством права оренди спірної земельної ділянки, без відповідних правових підстав, за відсутності волевиявлення, оформленого відповідним рішенням, її власника про відведення товариству землі у користування та без укладення нового договору оренди землі порушує право територіальної громади міста Києва на користування та розпорядження комунальною землею та є незаконною, в зв`язку з чим, просить суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36815534 від 29.08.2017, прийняте Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем про реєстрацію за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві;

- скасувати державну реєстрацію права оренди Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві проведену Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем (запис № 22073728 від 28.08.2017).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що доказів наявності будь-якого із визначеного ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документу, який би свідчив про наявність підстав для державної реєстрації права користування земельною ділянкою за кадастровим номером 800000000:79:098:0034, площею 18,8525 га, станом на 28.08.2017, до матеріалів справи не надано, що свідчить про відсутність правових підстав для реєстрації за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві.

Розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Щодо доводів скаржника, що прокуратурою міста Києва не надано належних та допустимих доказів, які б надавали беззаперечну можливість участі такого органу при розгляді господарської справи № 910/6837/20; Перший заступник Прокурора міста Києва подав позовну заяву без взяття до уваги факту того, що профільний орган суб`єкта владних повноважень - Київська міська державна адміністрація бажає та здійснює всі дії для самостійного захисту інтересів; не доведено факту настання виключних обставин, визначених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", які дають змогу органам прокуратури бути стороною при розгляд даної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч.4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (ч.7).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 уточнено висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, від 16.04.2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18.04.2019 у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13.05.2019 у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 0440/6738/18. А також відступлено від висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 923/560/18; постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 925/650/18; постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 909/569/18; постанова Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

У вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 висловлено такі правові позиції, які згідно приписів статті 236 ГПК України суди повинні враховувати.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 25.04.2019 прокуратура міста Києва листом № 05/1-4317-19 скерувала до Київської міської ради звернення ОСОБА_1 щодо дотримання вимог земельного законодавства, порушення майнових прав територіальної громади на земельні ділянки у Голосіївському районі міста Києва, у відповідь на який, Київська міська рада зазначила, що відповідно до положень статей 29, 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на даний час виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) опрацьовується питання щодо захисту прав територіальної громади міста Києва, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером 800000000:79:098:0034.

В подальшому, 15.05.2019 прокуратурою міста Києва направлено Київській міській раді повідомлення в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" № 05/1-6944-20, у якому прокуратура міста Києва зазначила, що на порушення інтересів держави Київська міська рада в судовому порядку належним чином не відреагувала, інтереси держави залишаються незахищеними тривалий час.

У позовній заяві прокурор зазначає, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація за товариством права оренди на спірну земельну ділянку здійснена ще у серпні 2017 року, водночас, лише у липні 2019 року, тобто майже через два роки після порушення прав територіальної громади, Київська міська рада звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою про скасування вказаного рішення державного реєстратора, за результатами розгляду якої, відмолено у її задоволенні. Означене рішення Міністерства юстиції України Київською міською радою оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва, однак, обраний Київською міською радою спосіб захисту є неефективним (неналежним), оскільки він не спрямований на реальне поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади на землю та не призводить до скасування незаконної реєстрації права користування комунальною землею і фактично затягує відновлення порушених державних інтересів, а отже Київською міською радою дієвих заходів, спрямованих на захист інтересів територіальної громади та поновлення її прав не вжито.

При цьому, прокурор також зазначає, що Київська міська рада обмежилась лише зверненням до Міністерства юстиції України зі скаргою аж через два роки з моменту порушення прав громади на спірну земельну ділянку та більш того з порушенням встановленого законодавством строку на оскарження рішення державного реєстратора до Міністерства юстиції України, в зв`язку з чим, майже упродовж трьох років, порушене право громади залишається не поновленим, а отже такі дії Київської міської ради не можуть розглядатись як належне регулювання використання комунальної власності з метою, що відповідає загальному інтересу територіальної громади міста Києва.

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, оскільки позивач не належним чином здійснював свої повноваження, що проявилось у неподанні позову самостійно до відповідачів протягом розумного строку, будучи обізнаним про порушення інтересів держави, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що прокурор правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради, у зв`язку із чим доводи скаржника відхиляються.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.ст. 142, 143 Основного Закону України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

21.05.1997 Верховною Радою України був прийнятий Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно ст. 2 якого місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із ст. 16 зазначеного Закону України від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Положення частин 1 та 2 ст. 1 Земельного кодексу України визначають, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Закон України "Про оренду землі" визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про оренду землі" орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про орендну землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Як зазначалось колегією суддів вище, 23.10.2003 Київською міською радою прийнято рішення "Про оформлення права користування земельними ділянками" № 117/990, згідно з п. 5 якого, оформлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" (далі - відповідач 1), за умови виконання п. 5.1 цього рішення, право довгострокової оренди на 25 років земельних ділянок загально площею 1108,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва за рахунок частини земель, закріплених за сільськогосподарською артіллю імені Мічуріна згідно з державним актом на вічне користування землею колгоспами від 10.01.53, з них: ділянка № 1 - площею 32,29 га; ділянка № 2 - площею 150,27 га; ділянка № 3 - площею 94,44 га; ділянка № 4 - площею 186,37 га; ділянка № 5 - площею 152,91 га; ділянка № 6 - площею 100,39 га; ділянка № 7 - площею 207,23 га; ділянка № 8 - площею 106,81 га; ділянка № 9 - площею 77,95 га.

02.08.2004 між Київською міською радою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. за реєстраційним № 800 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 79-6-00247, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору об`єктом оренди відповідно до цього Договору, в редакції Договору про внесення змін від 05.11.2007, є зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером :79:101:0001.

Водночас, 05.12.2005 укладено Договір про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого змінено площі переданих земельних ділянок за Договором.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, спірна земельна ділянка об`єктом оренди за договором оренди від 02.08.2004 та за договором від 05.12.2005 не була.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що з 02.08.2004 у відповідача-1 відсутні правові підстави для користування земельною ділянкою з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га, що скаржником не спростовано, як і не надано доказів як поновлення, так і виникнення після 02.08.2004 у останнього права оренди земельною ділянкою з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га, як і будь-яких інших прав на означену земельну ділянку.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, земельна ділянка за кадастровим номером - :79:098:0034 (оскільки була складовою частиною ділянки :79:098:0005) повернулась у розпорядження (право оренди) до скаржника, з огляду на наступне.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2011, визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 349/3183 "Про передачу обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" земельної ділянки для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва", визнано недійсними видані обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006288 та № 006289, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №№ 07-8-00175 та 07-8-00176, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011933, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00403, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011931, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00402, визнано відсутність у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Тарасівець", товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання забудовників", товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" та товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 18,8525 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:098:0034, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 48 003 178,13 грн.; вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 24,0450 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:101:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 53 877 631,50 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Однак, як зазначалось колегією суддів та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га у останнього відповідно до договору оренди взагалі не виникало, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, земельна ділянка з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га предметом договору оренди від 02.08.2004 взагалі не була.

Судова колегія також зауважує, що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Посилання скаржника у своїй апеляційній скарзі на те, що рішення Київської міської ради про розірвання договору вступає в силу лише за умови виконання скаржником умов, що зазначені в п. 2 рішення, а отже оскільки останньому не було відомо про наявність рішення, а також не виконувались обов`язкові вимоги рішення, за яких Договір оренди вважатиметься розірваним, Договір є чинним до 2029 року, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки прийняте 08.10.2015 Київською міською радою рішення "Про розірвання договору оренди земельних ділянок від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709)" яким вирішено розірвати за умови виконання пункту 2 цього рішення договір оренди земельних ділянок (кадастровий номер :79:098:0033) площею 5,3854 га та (кадастровий номер :79:102:0001) площею 1,1767 га від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709), укладений між Київською міською радою та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінатом "Хотівський" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва на підставі пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 N 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками" (справа N А-21802), не впливає на відносин сторін щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га, оскільки право оренди у скаржника з Договору оренди від 02.08.2004 не виникало, в зв`язку з чим, обставини щодо розірвання Договору, судовою колегією не досліджуються.

При цьому, колегія суддів враховує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2011, встановлено, що: "Про отримання згоди на припинення права користування сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінату "Хотівський" свідчить лист-згода від 18.06.2007 № 228, про яке зазначено у спірному рішенні, а відтак Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомбінату "Хотівський" добровільно відмовилось від орендованої земельної ділянки, що передбачено ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою.".

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

У зв`язку з викладеним, судова колегія вважає, що встановлені обставини приводять до переконливого висновку про необхідність застосування при розгляді даної справи доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Водночас, незважаючи на те, що земельна ділянка з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га предметом договору оренди від 02.08.2004 взагалі не була, 28.08.2017 Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейком-Сейкіним Олексієм Анатолійовичем зареєстровано за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві.

Підставою виникнення іншого речового права зазначено: Договір оренди земельної ділянки, серія та номер: 800, виданий 02.08.2004, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З; Договір про внесення мін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 883, виданий 05.12.2005, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З,; Акт приймання-передачі земельних ділянок, серія та номер: бн, виданий 29.10.2004, видавник: сторони договору.

В свою чергу, підставою внесення запису зазначено: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36815534 від 29.07.2017, Шейк-Сейкін Олексій Анатолійович, Філія Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві.

Орендодавцем зазначено: територіальну громаду міста Києва в особі Київської міської ради.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Частина 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Колегія суддів звертає увагу, що доказів наявності будь-якого із визначеного ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документу, який би свідчив про наявність підстав для державної реєстрації права користування земельною ділянкою за кадастровим номером 800000000:79:098:0034, площею 18,8525 га, станом на 28.08.2017, до матеріалів справи не надано, що свідчить про відсутність правових підстав для реєстрації за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві.

Зважаючи на все вищевикладене в сукупності, реєстрація 28.08.2017 Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві, за відсутності на те правових підстав, порушує права позивача, обмежуючи його правомочності власника, що суперечить ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317 Цивільного кодексу України, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/6837/20 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/6837/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.11.2021. (після виходу головуючого судді Куксова В.В. з відпустки, суддів Шаптали Є.Ю. та Тищенко А.І. з лікарняного)

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Є.Ю. Шаптала

А.І. Тищенко