ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" листопада 2021 р. Справа№ 920/857/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

про відвід суддів Гаврилюка О.М., Суліма В.В., Майданевича А.Г.

при розгляді апеляційної скарги розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 (повний текст ухвали складено 20.09.2021)

у справі № 920/857/20 (головуючий суддя - Джепа Ю.А., судді: Заєць С.В., Яковенко В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

до відповідачів 1) Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 19 311 535,30 дол. США та 43 794 094,96 грн,

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до відповідача Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про визнання договору недійсним та визнання зобов`язання припиненим,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до відповідача Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про визнання договору недійсним та визнання зобов`язання припиненим,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач із позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 081010-КВЛ від 08.10.2020 у сумі 19 311 535,30 дол. США та 43 794 094,96 грн, а також солідарно стягнути з відповідачів судові витрати у сумі 735 700 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 задоволено клопотання представника першого відповідача за зустрічним позовом - Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" від 05.07.2021 № 18-7/570 (вх. № 2652 від 05.07.2021) про зупинення провадження у справі № 920/857/20. Зупинено провадження у справі № 920/857/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/17048/17 у подібних правовідносинах.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 у справі № 920/857/20, прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 у справі № 920/857/20 про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 910/17048/17 Великою Палатою Верховного Суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, розглядати дану апеляційну скаргу у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, судові витрати у справі покласти на Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання".

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 справу № 920/857/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 поновлено Акціонерному товариству "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 у справі № 920/857/20 пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 у справі № 920/857/20. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 у справі № 920/857/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

05.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали від 11.10.2021 надійшли матеріали справи № 920/857/20 у 3 томах.

25.11.2021 від Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" через відділ канцелярії суду надійшла заява про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у справі № 920/857/20, яка мотивована тим, що з моменту відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 у справі № 920/857/20 пройшло більше місяця, однак, судове рішення не постановлене, що спричиняє тривалий розгляд справи, що є порушенням принципу господарського судочинства.

Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" зазначає про те, що саме колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі Гаврилюк О.М., Сулім В.В., Майданевич А.Г., ухвалювалось рішення не на користь АТ "Банк Кредит Дніпро" в межах справи № 920/25/21, натомість предмет та підстави апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/25/21 та ухвали Господарського суду Сумської області від 13.09.2021 у справі № 920/857/20 є ідентичними за своєю суттю та нормативно-правовим регулюванням.

Також Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" додатково зазначає про те, що вказаною заявою позивач не висловлює незгоду з процесуальними рішеннями суддів та не надає їм будь-якої правової оцінки.

Колегія суддів у складі головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів: Суліма В.В., Майданевича А.Г. вважає необґрунтованим заявлений Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", з огляду на наступне.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 36 Господарського процесуального кодексу України. За змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 66).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, пункт 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", пункт 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, пункт 62, ECHR 2006-XIII) (пункти 104-107).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід суддів повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в статті 35 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Колегія суддів зазначає, що заявником жодними належними і допустимими доказами не доведено наявність обставин, з якими закон, зокрема, приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу України, пов`язує наявність підстав для відводу судді.

Стосовно викладених у заяві про відвід суддів доводів, колегія суддів зазначає наступне.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії, останній абзац п.58).

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, те, що матеріали справи № 920/857/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду 05.11.2021, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 920/857/20 розглядається протягом розумного строку.

Натомість, заява Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про відвід колегії суддів Гаврилюка О.М., Суліма В.В. та Майданевича А.Г. не містить обставин, які підтверджують сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Північного апеляційного господарського суду Гаврилюка О.М., Суліма В.В. та Майданевича А.Г.

Враховуючи зазначене, Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів: Суліма В.В., Майданевича А.Г. за відсутності підстав, вказаних у статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, вважає заявлений Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" суддям Гаврилюку О.М., Суліму В.В., Майданевичу А.Г. відвід необґрунтованим.

При цьому, з огляду на сумніви Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" у неупередженості, суддями Гаврилюком О.М., Сулімом В.В., Майданевичем А.Г. заявлено самовідвід від розгляду справи № 920/857/20.

Заява мотивована наступним.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява № 4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З метою щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості суддів під час вирішення справи № 920/857/20, керуючись Бангалорськими принципами поведінки суддів, судді Гаврилюк О.М., Сулім В.В., Майданевич А.Г. заявили про самовідвід від розгляду справи № 920/857/20.

Враховуючи викладене, колегія суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г., розглянувши заяву про самовідвід від розгляду справи № 920/857/20, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суддів Гаврилюка О.М., Суліма В.В., Майданевича А.Г. при розгляді справи № 920/857/20, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, дійшла висновку про її задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 40, 42, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заявлений Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" відвід колегії суддів Гаврилюку О.М., Суліму В.В., Майданевичу А.Г. від розгляду справи № 920/857/20 необґрунтованим.

2. Заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Гаврилюка О.М., Суліма В.В., Майданевича А.Г. про самовідвід у справі № 920/857/20 задовольнити.

3. Матеріали справи № 920/857/20 передати для здійснення визначення складу судової колегії відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич