РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2021 року м. Чернігівсправа № 927/851/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С. В., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О. розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна",

код 40340380, вул. Б.Хмельницького, 30/10, оф. 1-А, м.Київ, 01030,

відповідач-1: Приватне підприємство "Промінь база",

код 38282036, вул. Пермоги, 46, с. Озерне, Козелецький район, Чернігівська область, 17072,

відповідач-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Краншип",

код 32428972, вул. Успенська, б. 39/1, 1-2 поверх, офіс 2/4, м. Одеса, 65048, ; ІНФОРМАЦІЯ_1;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк",

код 36964568, вул. Леніна, 2-В, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130,

про визнання недійсним правочину

Представники сторін:

від позивача: адвокат Луговик Є.В.(посвічення №3897 від 29.10.2009 року)

від відповідача-1 : не прибув

від відповідача- 2: адвокат Поляновський В.Г. (посвідчення №1661 від 02.07.2008); адвокат Колесніченко Б.В. (посвідчення №21/2398 від 26.12.2019)

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не прибув

В судовому засіданні на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення виноситься після оголошеної в судовому засіданні перерви

19.07.2021 року до господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" до Приватного підприємства "Промінь база" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Краншип" про визнання недійсним правочину, а саме Договору іпотеки від 08.05.2021, укладеного між відповідачами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" зазначає, що Договір іпотеки від 08.05.2021, укладений між відповідачами є фраудаторним правочином, а також фіктивним, оскільки вчинений з метою уникнення зобов`язань за кредитним Договором № КЛ -6689/1-980 від 22.04.2013.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем заявлено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2021 року частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у відповідача-1 ПП "Промінь База" належним чином завірену копію договору в забезпечення виконання зобов`язань по якому укладений Договір іпотеки від 08.05.2021 року, укладеного між ПП "Промінь База" та ТОВ "Краншип", та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. за реєстровим № 5590 та оригінал для огляду у приміщенні суду. Витребувано у відповідача-2 ТОВ "Краншип" належним чином завірену копію договору в забезпечення виконання зобов`язань по якому укладений Договір іпотеки від 08.05.2021 року, укладеного між ПП "Промінь База" та ТОВ "Краншип", та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. за реєстровим № 5590 та оригінал для огляду у приміщенні суду. Відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів в частині витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Омарової Віолетти Султаналіівни належним чином завіреної копії Договору іпотеки від 08.05.2021 року, укладеного між ПП "Промінь База" та ТОВ "Краншип", та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. за реєстровим № 5590.

В установлені строки 03.09.2021 року від відповідача-1 ПП «Промінь База» та 09.09.2021 року від відповідача-2 ТОВ «Краншип» надійшли відзиви з запереченням проти позову.

Відповідачем-1 ПП "Промінь База" у додатку до відзиву на виконання ухвали суду від 12.08.2021 року додано копію договору безвідсоткової позики від 19.04.2021 року № 19/04-21.

Відповідачем-2 ТОВ "Краншип" у додатку до відзиву на виконання ухвали суду від 12.08.2021 року додано копії листа ТОВ «КУА «АРБ Інвестменс» від 11.12.2015; договору безвідсоткової позики від 19.04.2021 року № 19/04-21; платіжних доручень № 1243 від 19.04.2021, № 1302 від 13.05.2021,№ 1311 від 13.05.2021, №1312 від 13.05.2021.

19.10.2021 року суд розпочав розгляд справи по суті.

03.11.2021 року від позивача-1 ПП "Промінь База" до суду надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Як визначено в п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 46 ГПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За змістом ст. 191 ГПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Протокольною ухвалою суду від 04.11.2021 року суд зобов`язав позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" надати суду для огляду в судовому засіданні оригінал Договору купівлі-продажу майнових прав № 02/07/20-ЮО-МП від 02.07.2020 з додатком №1, а також оригінал Договору купівлі-продажу майнових прав від 23.06.2021 з додатком № 1. Також зазначено ухвалою суду зобов`язано відповідачів Приватне підприємство "Промінь база" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Краншип" надати суду для огляду в судовому засіданні оригінал Договору іпотеки від 08.05.2021 року, укладеного між ПП "Промінь База" та ТОВ "Краншип", та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. за реєстровим № 5590, а також надати Договір іпотеки від 08.05.2021 року, укладеного між ПП "Промінь База" та ТОВ "Краншип", та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. за реєстровим № 5590 в копіях, придатних для читання, належним чином посвідчених, прошитих і пронумерованих згідно опису. Явку позивача та відповідачів визнати обов`язковою.

В судовому засіданні 11.11.2021 року позивачем, на виконання ухвали суду від 04.11.2021 року, було надано суду для огляду зазначені договори з додатками, а відповідачем-2 ТОВ «Краншип» надано суду для огляду оригінал Договору іпотеки від 08.05.2021 року, копію зазначеного договору залучено судом до матеріалів справи. Відповідач-1 в судове засідання 11.11.2021 року не з`явився, вимог ухвали суду не виконав.

Судом оглянуто оригінали відповідних договорів та додатків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

22.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвест Консалтинг» був укладений Кредитний договір №КЛ- 6689/1-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію на суму 5 000 000 грн. з процентною ставкою 26% річних. Позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти не пізніше 20.04.2016.

22.04.2014 року між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» (Іпотекодержатель) та відповідачем-1 ПП «Промінь База» було укладено Договір іпотеки (реєстровий номер 3093). Даний Договір іпотеки забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що укладений з метою забезпечення зобов`язань за Кредитним договором №КЛ-6689/1-980 від 22.04.2013, шляхом передачі в іпотеку нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомиого майна 20):

комплекс нежитлових будівель та споруд зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 4 259,89 кв.м., що складається з Механічна майстерня-"А", загальна площа 405,7 кв.м; прибудови-"А1, а", навіси-"А2, Г1", ганки-"а1,в", адмінбудівля-"В", загальна площа 29,2 кв.м; мансарда-"МсВ", сходи-"в1, балкон-"в2", склад№1-"Г", загальна площа 415,49 кв.м; склад№2-"Д", загальна площа 2009,0 кв.м; склад№3-"Е", загальна площа 1400,5 кв.м; завальна яма-"Ж", зерносушильний комплекс-"3", вбиральня-"У", колодязь-"К-К1", зливна яма-"К2", пожежний басейн- "КЗ", ворота-"№1-2", огорожа-№3-4" та знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Козелецький район, село Озерне, вул. Перемоги, буд. 46.

22.04.2014 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про іпотеку № 5434031 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №12593049 від 22.04.2014 за ПАТ «Радикал Банк».

09.07.2015 між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ТОВ «КУА «АРБ Інвестменс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» відступило право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в т. ч. за Кредитним договором №КЛ-6689/1-980 від 22.04.2013 про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії, укладеним між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ТОВ «Агроінвест Консалтинг» та Договором іпотеки, укладеним між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ПП «Промінь База».

Постановою правління НБУ від 09.11.2015 № 769 вирішено ліквідувати ПАТ «РАДИКАЛ БАНК».

07.12.2015 на підставі заяви ТОВ «КУА «АРБ «Інвестменс» б/н від 07.12.2015 іпотека та обтяження за записом про іпотеку № 5434031 припинені (індексний номер рішення 26836879).

В межах справи № 911/3474/17 рішенням господарського суду Київської області від 22.10.2019 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 року встановлено, що Договір про відступлення прав вимоги від 09.07.2015 укладений між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ТОВ «КУА «АРБ Інвестменс», є нікчемним з моменту його укладення в силу закону.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2020 у справі № 911/3474/17 зупинено дії рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17; постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2020 в межах зазначеної справи поновлено дії рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис про іпотеку № 5434031, що був припинений 07.12.2015 на підставі заяви ТОВ «КУА «АРБ Інвестменс», не був відновлений ані в травні 2020 року (післянабрання законної сили постановою Північного апеляційного господарського суду в справі № 911/3474/17 від 14.05.2020), ані в жовтні 2020 року (після набрання законної сили постановою Північного апеляційного господарського суду в справі № 911/3474/17 від 10.10.2020).

02.07.2020 року між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено Договір № 02/07/20-ЮО-МП купівлі-продажу майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрованим в реєстрі № 515, згідно якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» прийнято майнові права за кредитними договорами, договорами іпотеки, поруки, застави та іншими договорами, наведеними у Додатку №1 до цього договору, та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами.

Згідно п.38 Додатку №1 до Договору купівлі-продажу№ 02/07/20-ЮО-МП від 02.07.2020 року до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшли майнові права по Кредитному договору №КЛ- 6689/1-980 від 22.04.2013 відносно ТОВ «Агроінвест Консалтинг» та Іпотечному договору від 22.04.2013 року відносно відповідача-1 ПП «Промінь База».

23.06.2021 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та позивачем укладено Договір купівлі-продажу майнових прав (реєстровий номер 1614), згідно якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» передало у власність позивача ТОВ «КУ «Інвестиційна» майнові права, за кредитними договорами, договорами іпотеки, поруки, застави та іншими договорами, наведеними у Додатку №1 до цього договору, та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами. До ТОВ «КУ «Інвестиційна» перейшли, зокрема, і майнові права на підставі Кредитного договору №КЛ- 6689/1-980 від 22.04.2013 відносно ТОВ «Агроінвест Консалтинг» та Іпотечного договору від 22.04.2013 року відносно відповідача-1 ПП «Промінь База».

При цьому 19.04.2021 року між ПП «Промінь база» та ТОВ «Краншип» укладено Договір безвідсоткової позики №19/04-21, відповідно до якого ТОВ «Краншип» надає у власність ПП «Промінь База» грошові кошти, у розмірі 20 000 000,00 грн, що станом на день укладення даного Договору еквівалентно 714 000, 00 доларів США.

08.05.2021 між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено Іпотечний договір, згідно якого ПП «Промінь База» передало в іпотеку ТОВ «Краншип» на забезпечення виконання зобов`язання за Договором № 19/04-21 нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 22.04.2014 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20), укладеним між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ПП «Промінь База».

Пунктом 1.3. зазначеного договору сторони узгодили ринкову вартість предмета іпотеки, враховуючи нормативну оцінку у розмірі 20 000 000,00 грн. Ринкова вартість Предмета іпотеки складає 4 311 000,00 грн, згідно Звіту про експертну оцінку від 30.04.2021 року.

08.05.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження № 41856394 нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 58037754 від 08.05.2021; обтяжувач: ТОВ «Краншип».

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним Іпотечного договору від 08.05.2021, укладеного між ПП «Промінь база» та ТОВ «Краншип», а також скасування державної реєстрації запису про обтяження № 41856394 від 08.05.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20.

Позивач зазначає, що внаслідок укладення Договорів купівлі-продажу майнових прав до нього перейшли всі майнові права ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за Кредитним договором №КЛ-6689/1-980 від 22.04.2013 про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії, укладеним між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ТОВ «Агроінвест Консалтинг» та Договором іпотеки, укладеним між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ПП «Промінь База». Позивач вважає, що укладений між ПП «Промінь База» та ТОВ «Краншип» Договір іпотеки від 08.05.2021 є фіктивним та посилається на ч.5 ст. 203 Цивільного кодексу України. Крім того, оспорюваний договір є фраудаторним правочином, тобто таким, що вчинений боржником на шкоду кредитору, оскільки вчинений з метою уникнення зобов`язань за кредитним договором №КЛ-6689/1-980 від 22.04.2013 року, внаслідок укладення вказаного правочину зменшився розмір активів, право власності на яке правомірно очікував отримати ТОВ «Кредитна Установа «Інвестиційна». Як зазначає позивач, спірний правочин був укладений в підозрілий період та у зв`язку з чим відповідачі навмисно укладаючи спірний правочин намагаються уникнути можливості звернути стягнення на заставне майно з метою погашення зобов`язань за Кредитним договором №КЛ-6689/1- 980 від 22.04.2013.

Відповідачем-1 ПП «Промінь База» після початку розгляду справи по суті позов визнано.

Відповідач-2 ТОВ «Краншип» проти позову заперечує та зазначає, що на момент укладення Іпотечного договору від 08.05.2021 року жодних обмежень на укладення будь-яких правочинів, обтяжень об`єкту нерухомості не існувало, про що свідчить інформація з державних реєстрів, оскільки обтяження, пов`язане з Кредитним договором від 22.04.2013 року та Договором іпотеки від 22.04.2014 року було припинено 07.12.2015 року, запис про що було внесено до державних реєстрів. Як зазначає відповідач-2 у ТОВ «Краншип» не було ніяких ґрунтовних підстав сумніватись в цій інформації. Відповідач-2 вказує, що нерухоме майно було передано в іпотеку більше ніж через 6 місяців після винесення судових рішень у справі № 911/3474/17, на які посилається позивач. Також відповідач-2 зазначає, що ТОВ «Краншип» та ПП «Промінь База» не є пов`язаними юридичними особами, ТОВ «Краншип» почало виконувати умови договору позики № 19/04-21 від 19.04.2021 р., на забезпечення якого оформлювався договір іпотеки від 08.05.2021 р., поетапно перерахувавши ПП «Промінь База» грошові кошти на загальну суму 8 881 000 грн. (вісім мільйонів вісімсот вісімдесят одна тисяча гривень), що підтверджується платіжними дорученнями № 1243 від 19.04.2021 р., №№ 1302,1311,1312 від 13.05.2021 р.

Відповідач-2 у відзиві вказує, що сторони діяли добросовісно, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Дослідивши матеріали справи та докази, що мають значення для вирішення спору, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 6 статті З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

В силу частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу (фраудаторний правочин).

Такий договір може бути визнаний недійсним, якщо його сторони діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, укладаючи договір, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ПК України).

У відповідності до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у пункті 96 постанови від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), у пункті 10.29 постанови від 30.06.2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19). Аналогічно функцією державної реєстрації іпотеки є оголошення належності іпотеки нерухомого майна певній особі. Така позиція викладена в пункті 7.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року в справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 02.07.2019 року у справі № 48/340).

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) конкретизовано висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19) та зазначено, що за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню; при вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

Матеріалами справи встановлено факт відсутності в реєстрі на день укладення між відповідачами Іпотечного договору від 08.05.2021 року відомостей про права інших осіб на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20) або їх обтяжень, оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис про іпотеку № 5434031, що був припинений 07.12.2015 на підставі заяви ТОВ «КУА «АРБ Інвестменс», не був відновлений.

Згідно постанови постанови КЦС ВС від 16.05.2018 року у справі № 449/1154/14 добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному договорі має певну специфіку, яка виявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, як зазначено в постанові КЦС від 07.10.2020 у справі №755/17944/18, зокрема, належать: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник учиняє оспорюваний договір (наприклад родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова, наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника; постанова КЦС від 7.10.2020 у справі №755/17944/18); наявність відсутність оплати контрагентом боржника.

Суд відхиляє доводи позивача про фраудаторність Іпотечного договору від 08.05.2021 року укладеного між відповідачами з врахуванням моменту його укладення (через шість місяців після поновлення дії рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі № 911/3474/17). Матеріали справи не містять доказів у підтвердження того, що відповідач-2 є пов`язаною юридичною особою з відповідачем-1. Крім цього судом враховується, що ТОВ «Краншип» почало виконувати умови договору позики № 19/04-21 від 19.04.2021 р., на забезпечення якого оформлювався Іпотечний договір від 08.05.2021 р., перерахувавши ПП «Промінь База» грошові кошти на загальну суму 8 881 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1243 від 19.04.2021 р., №№ 1302,1311,1312 від 13.05.2021.

Суд погоджується з доводами відповідача-2 ТОВ «Краншип», що останій не знав і не мав знати про існування обтяжень відповідного нерухомого майна (тобто добросовісно покладався на відомості державного реєстру). Матеріали справи не містять доказів, що свідчили б про недобросовісність ТОВ «Краншип», як іпотекодержателя майна, обтяженого за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження. Також судом не встановлено умислу ТОВ «Краншип» щодо відсутності створення правових наслідків, як сторони Іпотечного договору від 05.08.2021 року, що свідчило б про фіктивність зазначеного правочину та мало б наслідком визнання правочину недійсним.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта доводів ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2021 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/