ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 Справа № 904/6999/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Дармін М.О.

секретар судового засідання Загреба В.С.

за участю представників:

від позивача: Пясецький Д.В., довіреність №14-15 від 15.01.2021, адвокат

від відповідача: Костікова, довіреність №1 від 28.12.2020, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 (суддя Петренко І.В.; повне рішення складено 19.02.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 30114992,80грн., з яких 22145949,47грн. основної заборгованості; 4482582,37грн. пені; 1100387,47грн. трьох процентів річних; 948087,94грн. інфляційних втрат; 1437985,55грн. збитків (договір №3493/18-КП-5/ПТ від 05.10.2018 постачання природного газу)

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про стягнення коштів в розмірі 30114992,80 грн., в тому числі: основний борг - 22145949,47 грн.; пеня - 4482582,37 грн.; три проценти річних - 1100387,47 грн.; інфляційні втрати - 948087,94 грн.; збитки - 1437985,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №3493/18-КП-5/ПТ постачання природного газу від 05.10.2018 в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природний газ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 22145949,47 грн. основної заборгованості; 4482582,37 грн. пені; 1100387,47 грн. трьох процентів річних; 948087,94грн. інфляційних втрат; 1437985,55 грн. збитків; 451724,89 грн. судового збору.

Означене рішення вмотивовано обґрунтованістю та доведеністю факту порушення відповідачем зобов`язань за договором №3493/18-КП-5/ПТ постачання природного газу від 05.10.2018 з оплати поставленого природного газу за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 22145949,47 грн.

Оскільки доказів погашення вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд першої інстанції визнав за правомірне стягнути зазначену суму боргу.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та збитків, суд першої інстанції виходив з того, що нараховані та заявлені позивачем до стягнення з відповідача суми 4482582,37 грн. пені, 1100387,47 грн. трьох процентів річних, 948087,94 грн. інфляційних втрат та 1437985,55 грн. збитків відповідають вимогам чинного законодавства та положенням договору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (КПТМ "Криворіжтепломережа") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 в частині задоволення позовної вимоги про стягнення збитків у розмірі 1437985,55 грн. і ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні частини позовних вимог.

Відповідач вважає, що оскаржуване рішення в частині стягнення збитків є незаконним і необґрунтованим, винесеним при неправильному установленні обставин які мають значення для справи.

При цьому, заявник апеляційної скарги посилається на те, що господарський суд залишив поза увагою те, що відсутній факт нанесення збитків, докази, які б підтверджували це, в матеріалах справи відсутні.

Зазначає, що в листі від 03.09.2019 за №474/6-19 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг дійшла висновку стосовно відсутності у позивача правових підстав для нарахування підприємству збитків у розрізі окремих договорів постачання, укладених з порушенням вимог розділу 2 Правил, оскільки розмір перевищення допустимого відхилення фактично спожитого обсягу природного газу від підтвердженого (замовленого) розраховується, виходячи із загального обсягу спожитого природного газу за ЕІС кодом.

Вказує на те, що суд в порушення вимог ст. 58 Конституції України, якою встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, застосував до спірних правовідносин положення пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 в редакції, яка діяла до жовтня 2019 року (на момент звернення Позивача до суду відповідальність КПТМ "Криворіжтепломережа" в частині сплати збитків за цими Правилами вже скасовано).

В рішенні при вирішенні спору, в частині вимог про стягнення збитків, помилково застосовано приписи ст.ст. 22, 623 Цивільного кодексу України і ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України в частині правового визначення збитків, що зумовило порушення ст.ст. 74, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач повинен був довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

В порушення процесуального закону суд не навів доказів, якими підтверджено завдання Позивачу збитків і їх розмір. Таким чином, ст.ст. 22, 623 Цивільного кодексу України і ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України лише передбачено право учасника господарських відносин на відшкодування збитків, проте, такий учасник не звільнений від обов`язку доказування факту заподіяння йому заявлених збитків іншою стороною у загальному порядку для доказування, передбаченому нормами як цивільного так і господарського процесуального законодавства.

Оскільки матеріали справи не містять доказів заподіяння збитків, не зазначено, у чому саме вони виразились, тому рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, на чому у схожій ситуації наголосив Верховний Суд у п. 40-41 постанови від 19.12.2019 у справі №912/1153/19.

Просить звернути увагу на те, що заявлений позивачем обсяг відповідальності відповідача у якості непідтверджених збитків є нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення у вигляді перевищення Відповідачем допущеного відхилення від замовленого обсягу природного газу за окремим договором при відсутності такого відхилення у правовідносинах між сторонами за усіма договорами, що повністю виключає завдання відповідачем збитків позивачу.

Позивач (АТ "НАК "Нафтогаз України") у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи відповідача безпідставними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач зазначає, що умовами Договору сторони погодили обов`язок відповідача відшкодувати збитки у разі відхилення планових обсягів природного газу від фактично спожитих. Право на стягнення збитків передбачено ч. 1 ст. 661, ч. 1 ст. 623 ЦК України, п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, застосування яких є обов`язковим до даного виду правовідносин.

Вказує на те, що в сфері постачання природного газу та теплової енергії, укладання декількох договорів постачання природного газу для кожної категорії споживачів теплопостачальної і теплогенеруючої організації є правомірним через особливості механізмів проведення розрахунків, встановлення окремих тарифів для кожної з категорій.

Отже, встановлена діючим законодавством вимога щодо порядку вираховування обсягів газу виключно на підставі договору постачання природного газу спростовує твердження відповідача щодо необхідності вираховування обсягів газу на підставі усіх укладених договорів.

Позивач вважає, що всі доводи відповідача в апеляційній скарзі, стосуються відшкодування збитків, що встановлено законом, однак предметом розгляду поточної справи є договірне відшкодування збитків, що визначено частиною 1 статті 661 ЦК України, тому такі доводи є безпідставні.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 12.05.2021 о 16:00 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В. для вирішення питання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, за розпорядженням керівника апарату суду №656/21 від 05.04.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/6999/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2021 визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 до свого провадження; заяву представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; ухвалено судове засідання у справі №904/6999/20 призначене на 12.05.2021 о 16:00 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" Пясецького Д.В. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

За розпорядженнями керівника апарату суду від 11.05.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. - члена колегії суддів, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/6999/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Антонік С.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2021 означеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 до свого провадження.

У судових засіданнях, які відбулися 12.05.2021, 14.06.2021 та 08.07.2021, судом оголошувалась перерва.

За розпорядженнями керівника апарату суду від 26.07.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Антоніка С.Г. та Орєшкіної Е.В. - членів колегії суддів, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/6999/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.07.2021 визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 до свого провадження.

26.07.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.09.2021 о 16:00 год.

За розпорядженням керівника апарату суду від 15.09.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Чус О.В. та Кощеєва І.М. - членів колегії суддів, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/6999/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2021 зміненим складом суду прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 до свого провадження.

15.09.2021 до початку судового засідання на електронну адресу суду від представника КПТМ "Криворіжтепломережа" адвоката Демченка А.Г. надійшло клопотання, в якому заявник повідомляє, що йому доручено представляти інтереси підприємства по даній справі, проте він не має можливості прийняти участь у судовому засіданні за підстав прийняття участі у розгляді іншої справи, а також для надання можливості застосування висновків Верховного Суду при розгляді аналогічної справи (касаційну скаргу НАК "Нафтогаз України" у справі №904/6992/20 призначено до розгляду на 21.09.2021 о 11:10 год.), просить оголосити перерву в судовому засіданні.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 26.10.2021 о 16:30 год.

26.10.2021 у зв`язку з наявністю технічних проблем (неможливість з`єднання через відсутність електрики в приміщенні представника позивача), провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду для представника АТ "НАК "Нафтогаз України" адвоката Пясецького Д.В. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" виявилося неможливим, про що Центральним апеляційним господарським судом складено відповідний акт.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.10.2021 відкладено апеляційний розгляд справи на 23.11.2021 о 17:30 год.; ухвалено провести його в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" Пясецького Д.В. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судовому засіданні 23.11.2021 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, представник позивача заперечував на задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник), яке на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №226 було перейменовано в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу №3493/18-КП-5/ПТ від 05.10.2018 та додаткові угоди до нього №1 від 25.10.2018, №2 від 27.10.2018, №3 від 02.11.2018, №4 від 30.11.2018, №5 від 20.03.2019, №6 від 20.03.2019, №7 від 29.03.2019 (а.с.20-29, 31-46 т.1).

Додатковою угодою №4 від 30.11.2018 розділи 1-12 укладеного договору викладено в новій редакції, у зв`язку з чим сторони передбачили таке.

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 включно замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 4669,0 тис. куб. метрів.

За змістом пункту 3.1. договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 5.1. договору (в редакції додаткової угоди №4 від 30.11.2018), оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 11.1. договору (в редакції додаткової угоди №4 від 30.11.2018) встановлено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 11.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018), пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2., підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 цього Договору застосовуються з дня, зазначеного в повідомленні позивача, яке направляється на електронну адресу відповідача, зазначену в п.12 Договору та розмішується на офіційному сайті позивача.

Листом від 21.02.2019 №26-1605/1.17-19 позивач повідомив відповідача про те, що з 01.03.2019 застосовуються наступні пункти договору: пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 Договору.

Відповідно, пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, ати другий підп.2) п.6.4 договору з 01 березня 2019 року втрачають чинність.

Разом із цим, додатковою угодою №5 від 20.03.2019 сторони погодили, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 договору застосовуються сторонами з 01 березня 2019 року.

Пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий пїдп.5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 договору з 01 березня 2019 року втрачають чинність.

Пунктом 3.13 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 30.11.2018) передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у порядку, визначеному п. 5.7 договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

- 3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- 3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х К,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу;

Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в пункті 2.1 цього договору;

Ц - ціна природного газу за цим договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 30.11.2018) передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 цього договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 цього договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 цього договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп.8) п.6.2 договору, споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 договору.

Відповідно до підп.4) п.6.3 договору, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов пункту 2.1 договору у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року передав відповідачу природний газ на загальну суму 25981349,85 грн., що підтверджується:

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 на суму 3481943,70 грн.

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 на суму 5480631,67 грн.

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2019 на суму 6209430,60 грн.

- Актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2019 на суму 5770897,16 грн.

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2019 на суму 4607545,55 грн.

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2019 на суму 430901,17 грн. (а.с.47-52 т.1).

Відповідно до пункту 2.1 договору (у редакції додаткової угоди №6 від 20.03.2019) постачальник передає споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 266,00 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у березні 2019 року в обсязі 615,767 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у березні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 349,767 тис.куб.м (на 131,49%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до пункту 2.1 договору.

16.05.2019 позивачем на адресу відповідача відправлено Акт-претензію за вих..№26-1287-19, якою позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі пунктів 3.13, 5.7 договору та пункту 1 Розділу IV Правил у розмірі 1308585,03 грн. за різницю між замовленим у березні 2019 року та фактичним обсягом використаного відповідачем у березні 2019 року природного газу.

Листом від 18.06.2019 №1966/12 відповідач повідомив про відмову здійснювати оплату за вищезазначеним актом-претензією.

Крім цього, відповідно до того ж пункту 2.1 договору (у редакції Додаткової угоди №6 від 20.03.2019) постачальник передає споживачу у квітні 2019 року замовлений обсяг природного газу у кількості 23,0 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 30.04.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у квітні 2019 року в обсязі 57,587 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у квітні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 34,587 тис.куб.м (на 150,38%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до пункту 2.1 договору.

13.06.2019 позивачем на адресу відповідача відправлено Акт-претензію за вих.№26-2243-19, якою позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі пунктів 3.13, 5.7 договору та пункту 1 Розділу IV Правил у розмірі 129400,52 грн. за різницю між замовленим у квітні 2019 року та фактичним обсягом використаного відповідачем у квітні 2019 року природного газу.

Листом від 11.07.2019 №2195/12 відповідач повідомив про відмову здійснювати оплату за вищезазначеним актом-претензією.

Оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково та не виконав зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати природного газу у строк визначений спірним договором, що слугувало підставою звернення позивача до суду про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 22145949,47 грн.

Крім суми основного боргу, позивачем нараховані та заявлені до стягнення пеня у сумі 4482582,37 грн., три проценти річних у розмірі 1100387,47 грн., інфляційних втрат у розмірі 948087,94 грн. та збитків у розмірі 1437985,55 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем факту поставки природного газу відповідачу, строк оплати за спірними актами приймання-передачі природного газу є таким, що настав. Доказів оплати природного газу в сумі 22145949,47 грн. відповідач не надав, позовні вимоги в частині наявності основної заборгованості відповідач визнав, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 22145949,47 грн. підлягають задоволенню.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 27.12.2018 по 27.11.2019 на суму 4482582,37 грн. Перевіривши розрахунок пені, суд визнав його арифметично правильним а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Перевіривши нарахований позивачем розрахунок трьох процентів річних за загальний період прострочення з 27.12.2018 по 30.09.2020 на суму 1100387,47 грн., суд визнав його правильним та таким, що підлягає задоволенню.

Нарахована позивачем сума інфляційних втрат за період прострочення з січня 2019 року по вересень 2020 року на суму 948087,94 грн. також визнана судом арифметично правильною та такою, що підлягає задоволенню.

Суд відхилив доводи відповідача про незастосування до нього положень пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП з врахуванням того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2020 року у справі №640/12090/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020 року, встановлено, що з 12.10.2019 року положення пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827 та, відповідно, пункту 10 розділу ІІ вказаних Правил не підлягають застосуванню до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", а отже не є для нього юридично значущими. Право позивача на нарахування збитків та порядок розрахунку таких збитків передбачено пунктами 3.13, 5.7, 6.2, 6.3 договору.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є збитки, які поніс постачальник внаслідок споживання відповідачем природного газу менш ніж встановлено пунктом 2.1 договору обсяг газу за період з березня 2019 по квітень 2019 року, тобто до 12.10.2019, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у сумі 84 896,41 грн.

За змістом апеляційної скарги відповідача, ним оскаржене рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 в частині стягнення на користь позивача збитків у розмірі 1437985,55 грн.

В іншій частині зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Стаття 22 Цивільного кодексу України дає загальне для цивільного законодавства (як договірного так і деліктного зобов`язання) визначення збитків. Так, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

За приписами частини другої статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 Господарського кодексу України встановлює, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

При цьому слід зазначити, що у договірних відносинах протиправна поведінка проявляється у невідповідності поведінки умовам договору та конкретним правовим нормам, що регулюють цей договір.

Під збитками слід розуміти знешкодження або пошкодження майна потерпілого, додаткові витрати, що спричинило для останнього певні невигідні матеріальні наслідки. При цьому збитки розглядаються не тільки як обов`язків елемент цивільного правопорушення, але і як міра відповідальності.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є об`єктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і шкодою повинен бути причинний зв`язок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує шкоді і породжує шкоду.

Обов`язковою умовою відповідальності є також вина, яка полягає у суб`єктивному ставленні особи до наслідків своїх неправомірних дій. Вина може бути у формі умислу (прямий, похідний) або необережності (грубої або простої).

Таким чином, позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань і завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

Враховуючи положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, право постачальника вимагати на підставі Правил постачання природного газу та договору від споживача відшкодування збитків за перевищення обсягу використання замовленого об`єму природного газу не звільняє позивача від тягаря доказування понесених збитків.

При цьому, передбачений у договорі порядок розрахунку збитків, за відсутності факту реально понесених збитків, не є підставою для розрахунку та стягнення збитків.

Вищенаведений правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №910/4608/20.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження реальності понесення останнім збитків та не доведено втрат, спричинених відхиленням відповідачем від обумовлених обсягів спожитого природного газу.

Отже висновок суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача збитків у сумі 143985,55 грн. зроблено без з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення збитків є передчасними, зроблені без з`ясування всіх істотних обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому ухвалене у справі судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у позовних вимогах в частині стягнення з відповідача збитків у сумі 1437985,55 грн., має бути відмовлено.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті позивачем судового збору за подання позову у відмовленій частині у сумі 21569,78 грн. та по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 32354,67 слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 у справі №904/6999/20 - скасувати в частині стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" збитків в сумі 1437985,55 грн. та судового збору у сумі 21569,78 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків в сумі 1437985,55 грн. та судового збору за подання позову у сумі 21569,78 грн. - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" судові витрати в сумі 32354,67 грн. судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 25.11.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя М.О. Дармін