РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2021Справа № 910/15397/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «КОНОТОПСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД «АВІАКОН»

до Міністерства оборони України

про стягнення 76 395, 26 грн

Без виклику (повідомлення) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «КОНОТОПСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД «АВІАКОН» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 76 395, 26 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на безпідставну відмову відповідача у відшкодуванні вартості послуг з відновлювального ремонту втулки несучого гвинта 8-1930-000, яка сталась внаслідок порушення вимог регламенту технічного обслуговування під час експлуатації вертольоту Ми-8МТВ № 95401.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

27.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що досліджуваний випадок вважається не експлуатаційним, а гарантійним, оскільки викладені в акті дослідження від 10.01.2020 № 02-ВЗ/20 причини підтікання масла з осьових шарнірів рукавів втулки пов`язані з тим, що металеві (неметалеві) домішки та вода потрапили до мастила внаслідок дострокового зносу манжетів, які виготовлені позивачем з неякісної сировини.

05.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказує на хибність доводів, викладених у відзиві.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2017 року між Міністерством оборони України (замовник) та Державним підприємством «КОНОТОПСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД «АВІАКОН» (виконавець) був укладений договір на закупівлю послуг з капітального ремонту вертольотів Ми-8МТ(МТВ) (етап-завершення) (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язався у 2017 році надати замовнику послуги у терміни та за цінами, які зазначені у календарному плані надання послуг (додаток №1 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці послуги.

Найменування послуг: згідно з державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015, послуги з ремонту і технічного обслуговування вертольотів, код (5021), а саме: капітальний ремонт вертольотів Ми-8МТ(МТВ) (етап - завершення). Обсяг та кількісні характеристики послуг, що надаються за цим договором, зазначені у додатку № 2 до договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що виконавець надає замовнику послуги згідно з переліком надання послуг (Додаток 2), якість яких відповідає відповідним умовам, вказаним в пунктах 2.1.1, 2.1.2 Договору.

Відповідно до п. 2.4.2 Договору у разі виходу з ладу вертольотів типу Ми-8МТ (МТВ), у тому числі головного редуктора ВР-14, авіаційних двигунів типу ТВ№-117, допоміжної силової установки АИ-9В, комплектуючих агрегатів та блоків, згідно з переліком надання послуг (у тому числі невідповідності маркування, пломбування, комплектності вимогам стандартів, технічних умов та інших нормативно-технічних документів, а також всі випадки відмов при виявленні їх замовником або в процесі експлуатації до закінчення гарантійного строку служби, якщо це не станеться з вини виконавця (співвиконавця), виконавець (співвиконавець) зобов`язаний відновити їх своїми силами та за власний рахунок протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту прибуття представника виконавця (співвиконавця) до їх місця знаходження відповідно до нормативно- технічної документації на території України (випуск №1009 від 1998 року «Про порядок пред`явлення та задоволення рекламацій на авіаційну техніку, що пройшла ремонт на авіаційних ремонтних заводах») або у більші строки, погоджені сторонами. При цьому виконавець залишається відповідальним перед Замовником за виконання гарантійних зобов`язань щодо послуг, до надання яких Виконавець залучає співвиконавців.

Відповідно до п. 9 розділу 6 «Вертоліт Ми-8МВТ № 95401» додатку № 2 до Договору, позивач зобов`язався здійснити капітальний ремонт втулки несучого гвинта 8-1930-000, яка була поставлена відповідачем.

Так, в ході експлуатації вертольоту Ми-8МВТ № 95401, відповідачем було виявлено підтікання маслі з осьових шарнірів рукавів втулки, про що останній повідомив позивача листом від 18.03.2019 № 344/1402.

Також відповідачем було складено та направлено позивачеві рекламаційний акт від 26.03.2019 № 178/413/46, в пункті 7 якого зазначено, що причина дефекту буде встановлена після дослідження втулки в умовах підприємства.

В результаті дослідження втулки на підприємстві позивача, була виявлена причина виникнення дефекту, а саме дефект виник внаслідок порушення експлуатуючою частиною вимог регламенту технічного обслуговування (РТО), що в свою чергу призвело до попадання вологи та бруду у внутрішню порожнину осьових шарнірів та прискоренню зношення манжет гайок 8-1930-335. Зазначені висновки викладені у акті дослідження від 10.01.2020 № 02-ВЗ/20 , підписаного спільною комісією із представників позивача і відповідача (військове представництво 3087 ВП МОУ).

Позивачем виконано відновлювальний ремонт втулки несучого гвинта 8-1930-000 вертольоту Ми-8МТ № 95401, в підтвердження чого оформлено акт приймання наданих послуг, який підписано позивачем 04.06.2021.

З метою отримання відшкодування понесених витрат у розмірі 76 395, 26 грн, позивач направив відповідачеві лист № 1705 від 07.06.2021, до якого було долучено, зокрема й акт приймання наданих послуг.

Проте, листом від 27.07.2021 № 720/5/2146 відповідач відмовився відшкодувати витрати, понесені позивачем у ході виконання робіт з відновлення справності втулки, з огляду на те, що зазначений випадок вважається не експлуатаційним, а гарантійним.

У зв`язку з відмовою в добровільному порядку відшкодувати зазначені витрати вартості вказаного ремонту, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Судом встановлено, що в пункті 2.4.2 Договору сторони прямо передбачили, що у разі виходу з ладу вертольотів типу Ми-8МТ(МТВ), у тому числі головного редуктора ВР-14, авіаційних двигунів типу ТВ3-117, допоміжної силової установки АИ-9В, комплектуючих агрегатів та блоків, згідно з переліком надання послуг (додаток № 2) (до якого належить втулка несучого гвинта) до закінчення гарантійного строку служби, якщо це станеться з вини виконавця, останній зобов`язаний відновити їх своїми силами та за власний рахунок протягом 5 робочих днів з моменту прибуття представника виконавця до їх місцезнаходження відповідно до нормативно-технічної документації на території України, або у більші строки, погоджені сторонами.

Актом від 10.01.2020 № 02-ВЗ/20 при дослідженні втулки несучого гвинта 8-1930-000, заводський № С5180497 встановлено, що причиною підтікання мастила з осьових шарнірів 1-го, 2-го, 3-го та 5-го рукавів ВНГ 8-1930-000 № С5180497 стало порушення вимог РТО під час експлуатації вертольоту, а саме попадання вологи та бруду у внутрішню порожнину осьових шарнірів, що призвело до прискорення зношування манжет гайок 8-1930-335 та, як наслідок збільшення внутрішнього діаметру робочих кромок (на 0,39 мм, 0,45 мм, 0,28 мм, 0,39 мм, 0, 54 мм відповідно), який не забезпечував належну герметичність ущільнення осьового шарніру, що здійснює коливальні рухи під час його експлуатації.

У пункті 8 вказаного акту, характер несправності визначено як експлуатаційний.

Отже, оскільки вказаним актом було встановлено відсутність вини позивача у виході з ладу втулки, у останнього відповідно до умов пункту 2.4.2 Договору відсутній обов`язок відновлення такого агрегату за власний рахунок.

Суд також враховує, що акт дослідження від 10.01.2020 № 02-ВЗ/20 складався за участі представника 3087 військового представництва Міністерства оборони України Дзвоника В.С., та погоджувався начальником 3087 ВП МОУ Шурашкевичем О.А.

Відповідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про оборонні закупівлі» від 17.07.2020 № 808-IX з метою забезпечення контролю виконання державних контрактів (договорів) державні замовники мають право розміщувати на підприємствах, в установах та організаціях, визначених виконавцями державних контрактів (договорів), свої представництва або залучати до такої роботи на договірній основі представництва інших державних замовників. Діяльність зазначених представництв провадиться відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 ч. 9 Положення про представництва державних замовників у сфері оборони на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2009 року № 1107, представництва відповідно до покладених на них завдань аналізують разом з адміністрацією підприємств рекламації на товари оборонного призначення з метою вивчення характеру дефектів і вжиття заходів для їх усунення у виробах, що перебувають у стадії виробництва або в експлуатації.

Зважаючи на те, що у Договорі представником замовника є військове представництво 3087, суд погоджується з доводами позивача, про те, що залучення саме військового представництва до дослідження втулки та складання акту дослідження є правомірним з урахуванням наведених вище законодавчих приписів, та підтверджує згоду відповідача із висновками комісії, які містяться в акті.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з відшкодування понесених витрат позивача з відновлювального ремонту втулки несучого гвинта 8-1930-000, у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість в розмірі 76 395, 26 грн, що належними та допустимими доказами спростовано не було.

З огляду на вищенаведене та враховуючи доведеним факт невиконання відповідачем обов`язку з оплати наданих послуг за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 76 395, 26 грн є цілком обґрунтованими.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача в сумі 2 270, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Державного підприємства «КОНОТОПСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД «АВІАКОН» (41600, Сумська обл., м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25; ідентифікаційний код 12602750) 76 395, 26 грн (сімдесят шість тисяч триста дев`яносто п`ять гривень 26 коп) заборгованості та 2 270, 00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 26.11.2021.

Суддя О.С. Комарова