ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2021 р. Справа №914/1841/19
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання Х.В. Матіїшин,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за №15-160вих-21 від 08.04.2021 року (вх. № 01-05/1262/21 від 12.04.2021 року)

та заяву Фонду державного майна України за № 10-25-10249 (вх. № 01-05/1702/21 від 14.05.2021 року) про приєднання до апеляційної скарги

на рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року (суддя А.І. Цікало; повний текст рішення складено 23.03.2021 року)

у справі № 914/1841/19

за позовом: Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі:

1) Державного концерну «Укроборонпром» (25.10.2021 року замінено позивача-1 Державний концерн «Укроборонпром» його правонаступником Фондом державного майна України)

2) Державного підприємства «Укроборонресурси»

до відповідача:Фізичної особи-підприємця Попика Михайла Богдановича (надалі ФОП Попик М.Б.)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину,

за участю:
від прокуратури: Рапіта О.В. (посвідчення №057574 від 21.10.2020 року);

від позивача-1: Стефанишин О.С. (самопредставництво юридичної особи);

від позивача-2 (в режимі відеоконференції): Адобовська Г.А. адвокат (довіреність №3 від 25.01.2021 року);

від відповідача: Бойко Н.Р. адвокат (ордер серія ВС №1074413 від 11.05.2021 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і відзиву на позовну заяву

06.09.2019 року Заступник військового прокурора Західного регіону України (перейменована юридична особа Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону) звернувся до господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі: 1) Державного концерну «Укроборонпром»; 2) Державного підприємства «Укроборонресурси» з позовом до ФОП Попика М.Б. про визнання недійсним договору купівлі-продажу 6/1000 ідеальних частин будівель та споруд військового містечка № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , а саме: службове приміщення «Х-1», загальною площею 324,1 кв.м та огорожа № 5-9,0 м/п по вул. Сколівській, 14 у м. Стрий Львівської обл., укладеного між ДП «Укроборонресурси» та ФОП Попиком М.Б.; повернення державі Україна в особі Державного концерну «Укроборонпром» в повне господарське відання ДП «Укроборонресурси» майна 6/1000 ідеальних частин будівель та споруд військового містечка № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , а саме: службове приміщення «Х-1», загальною площею 324,1 кв.м та огорожа № 5-9,0 м/п по вул. Сколівській, 14 у м. Стрий Львівської обл., переданого на виконання недійсного правочину договору купівлі-продажу від 12.01.2010 року, укладеного між ДП «Укроборонресурси» та ФОП Попиком М.Б. (з врахуванням клопотання про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви).

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір купівлі-продажу укладено без погодження Фонду державного майна України на відчуження спірного майна, а отже, такий договір укладено особою, яка не мала достатньої цивільної дієздатності та державне майно вибуло поза волею власника, що є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна власнику.

В обгрунтування підстав звернення до суду з даним позовом прокурор зазначив, що захист інтересів держави неналежним чином здійснюють ДК «Укроборонпром» та ДП «Укроборонресурси», до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, оскільки не вчиняють жодних дій щодо поновлення порушеного права держави, у тому числі шляхом пред`явлення до суду позовної заяви. Указані обставини свідчать про нездійснення позивачами захисту держави, що проявляється в пасивній поведінці, а тому це підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 28107/20 від 29.09.2020 року) відповідач у повному обсязі заперечив проти задоволення позову з посиланням на його безпідставність. Вважає, що сторони спірного договору купівлі-продажу дотримали норм чинного законодавства України, оскільки рішення про відчуження нерухомого майна від імені та в інтересах держави приймав уповноважений державний орган - Міністерство оборони України, після чого таке нерухоме майно, яке перебувало на праві господарського відання у ДП МОУ «Укроборонресурси» реалізовано шляхом продажу на аукціоні. Відповідач зазначає, що прокурор не підтверив той факт, що спірний договір купівлі-продажу укладено особою, яка не мала на момент його укладення достатньої цивільної дієздатності, а державне майно вибуло поза волею власника, оскільки при укладенні спірного договору купівлі-продажу та його нотаріальному посвідченні, повноваження сторін договору перевірені, а порядок та рішення про проведення аукціону щодо продажу спірного майна не оскаржувались. У клопотанні (вх.№28104/20 від 29.09.2020 року) просив залишити позовну заяву заступника прокурора Західного регіону України без розгляду. 08.12.2020 р. подав до суду заяву про застосування строків позовної давності за вх. № 35136/20.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19 (суддя А.І. Цікало) відмовлено в задоволенні позову Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі позивача-1: Державного концерну «Укроборонпром», позивача-2: Державного підприємства «Укроборонресурси» до відповідача фізичної особо-підприємця Попика Михайла Богдановича про визнання недійсним договору купівлі-продажу 6/1000 ідеальних частин будівель та споруд військового містечка № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 та повернення майна.

Рішення суду мотивоване тим, що відчуження майна відбулось без погодження Фонду державного майна України, а тому спірний договір купівлі-продажу укладено особою, яка не мала на момент вчинення правочину необхідного обсягу цивільної дієздатності, що є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.01.2010 року. Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави суд зазначив у рішенні, що прокурор правомірно пред`явив даний позов в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «Укроборонресурси», оскільки це викликано саме захистом інтересів держави у суді. ДК «Укроборонпром» як уповноваженим органом з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі та ДП «Укроборонресурси» як учасником Концерну не вжито заходів щодо оскарження договору купівлі-продажу майна оборонно-промислового комплексу, власником якого є держава. Разом з тим, відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності. Суд ійшов висновку про те, що в даному випадку позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тобто з дати укладення спірного договору купівлі-продажу від 12.01.2010 року, а тому при заявленні позову 04.09.2019 року прокурор пропустив строк позовної давності. Суд відмовив у задоволенні позову прокурора в зв`язку із спливом позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, стверджує, що з моменту відчуження спірного майна ДК «Укроборонпром» як суб`єкт управління не володів відомостями щодо вчинення спірного правочину ДП «Укроборонресурси», оскільки останній всупереч законодавству не доповідав про реалізацію державного майна на користь третьої особи. Про незаконність реалізації державного майна ДК «Укроборонпром» як суб`єкту управління стало відомо лише після вивчення обставин його вибуття з власності держави прокурором та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Звертає увагу на те, що ані прокурор, ані ДК «Укроборонпром» (чи Міністерство оборони України у 2010 році) не були сторонами спірного договору та за необізнаності незаконності відчуження майна були позбавлені права перевірити повноваження осіб, які укладали ці правочини. Таким чином, у даному випадку початок відліку позовної давності для прокурора розпочався з 16.07.2019 року, тобто з дати внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення № 0000066 та подальшого вивчення, проведеного прокуратурою. Покликається на те, що суд першої інстанції погодився з доводами прокурора та встановив, що із врахуванням відсутності погодження ФДМ України на відчуження майна, спірний договір купівлі-продажу укладено особою, яка не мала на момент вчинення правочину необхідного обсягу цивільної дієздатності, що є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.01.2010 року. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Короткий зміст вимог заяви про приєднання до апеляційної скарги

11.05.2021 року Фонд державного майна України подав заяву за № 10-25-10249 (вх. №01-05/1702/21 від 14.05.2021 року) про приєднання до апеляційної скарги Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19. Зазначає, що на час подання цієї заяви органом управління ДП «Укроборонресурси» є Фонд державного майна України. Заявник просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19, прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задоволити позовні вимоги Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ДП «Укроборонресурси» у письмових поясненнях (вх. № 01-04/3939/21 від 28.05.2021 року) не погоджується з рішенням господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. На переконання позивача-2, суд першої інстанції вірно встановив, що внаслідок укладення спірного договору частина військового містечка №1 військової частини НОМЕР_2 вибула з державної власності всупереч встановленому законом порядку і умовам набуття та припинення права власності, поза волею власника та інтересів держави. Відповідно не було додержано вимог, необхідних для чинності правочину, визначених ст. 203 ЦК України. До звернення прокурора до суду з даним позовом позивачі не здійснювали захист інтересів держави, оскільки ДК «Укроборонпром» створений 29.12.2010 року майже через рік після укладення спірного правочину (20.01.2010 року) і про незаконне вибуття нерухомого майна з державної власності останній дізнався від прокуратури лише у 2019 році, а ДП «Укроборонресурси» взагалі не мало і не має повноважень самостійно звертатись до суду з позовом про порушення прав держави. Отже, прокурор правомірно заявив позов в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «Укроборонресурси», що викликано необхідністю захисту інтересів держави в суді. Стверджує, що суд безпідставно та необгрунтовано відмовив у задоволенні позову прокурора з підстав спливу позовної давності, оскільки у даній справі початок відліку позовної давності починається з 16.07.2019 року, а саме з дати внесення відомостей до ЄДР про кримінальне правопорушення №0000066 та подальші перевірки прокуратури. Зауважує, що відповідач не надав, а суд не зазначив жодного доказу та жодної обставини, які б підтверджували, що орган управління майном ДК «Укроборонпром» дізнався про вибуття спірного майна з державної власності раніше, ніж прокурор, тобто 16.07.2019 року. Таким чином, у суду не було законних підстав для застосування строків позовної давності у даній справі та відмови в задоволенні позову прокурора. Просить задоволити апеляційну скаргу прокурора та скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задоволити позовні вимоги прокурора.

Відповідач в поясненнях щодо апеляційної скарги (вх. № 01-04/4670/21 від 25.06.2021 року) заперечує проти доводів скаржника. Вважає оскаржене рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зауважує, що його добросовісність при укладенні спірного договору, як і те, що ДП «Укроборонресурси» було відомо про укладення договору з моменту його укладення, сторонами не заперечується. Водночас, на його думку, прокурор довідався (чи міг довідатись) про підставу даного позову у 2014 році, а саме про те, що дорученням Першого віце-прем`єр-міністра О.Турчинова №24796/0/1-09 від 07.05.2009 року відкликано погодження на реалізацію майна Міністерства оборони України. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19, апеляційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону без задоволення.

ДК «Укроборонпром» не надавав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу. В заяві (вх. № 01-04/4677/21 від 25.06.2021 року) повідомляє, що повністю підтримує викладені в апеляційній скарзі доводи Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону та просить задоволити апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: О.І. Матущак, Г.Г. Якімець) відкрито апеляційне провадження у справі № 914/1841/19 за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: О.І. Матущак, Г.Г. Якімець) призначено розгляд справи № 914/1841/19 на 31.05.2021 року.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді О.І. Матущака склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується витягом з протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 року, який наявний в матеріалах справи.

З підстав, зазначених в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: В.М. Гриців, Г.Г. Якімець) прийнято заяву Фонду державного майна України про приєднання до апеляційної скарги Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Фонд державного майна України.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 року, 05.07.2021 року, 14.09.2021 року розгляд справи було відкладено, востаннє на 25.10.2021 року

З підстав, зазначених в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 року задоволено заяву ДК «Укроборонпром» (вх. № 01-05/2281/21) про процесуальне правонаступництво. Замінено позивача-1 ДК «Укроборонпром» його правонаступником Фондом державного майна України. Відкладено розгляд справи №914/1841/19 на 22.11.2021 року.

В судовому засіданні прокурор та представники позивачів підтримали доводи апеляційної скарги і заяви про приєднання до неї.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржене рішення суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи
Відповідно до пункту 1.1 Статуту ДП МОУ «Укроборонресурси», затвердженого Міністром оборони України 22 вересня 1997 року, в редакції станом на 12.01.2010 року, Підприємство «Укроборонресурси» (надалі Підприємство) є державним підприємством, заснованим на майні, що є державною власністю, створеним Міністерством оборони України і підпорядкованим йому (надалі Орган управління майном) (а.с.42-51, т.1).

Згідно з пунктом 5.2 Статуту ДП «Укроборонресурси» майно Підприємства, що є державною власністю, закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту.

Наказом Міністерства оборони України № 13 від 11.01.2005 року «Про додаткове наділення ДП МОУ «Укроборонресурси» основними фондами», передано додатково до статутного фонду Підприємства майно 3205 центральної автомобільної бази (військова частина НОМЕР_2 , м. Стрий, Львівська область), визначене у Додатках №№1, 2 до цього Наказу (а.с.218-220, т.1).

Відповідно до зазначеного Наказу, будівлі, споруди та майно були передані ДП МОУ «Укроборонресурси» з метою збільшення статутного фонду для забезпечення ефективного використання державного майна, що належить до сфери управління Міністерства оборони України.

31 січня 2005 року складено акт прийому-передачі фондів та майна військової частини НОМЕР_2 (м. Стрий, Львівська обл.) до статутного фонду ДП МОУ «Укрборонресурси» (а.с.38-41, т.1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА №161550 від 29.11.2005 року, виданого Стрийською міською радою на підставі рішення виконкому №368 від 24.11.2005 року, власником будівель та споруд військового містечка НОМЕР_2 у кількості 81-ї штуки, що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Сколівська, 14 є держава в особі Верховної Ради України в повному господарському віданні ДП МОУ «Укрборонресурси» (а.с.33-36, т.1).

Міністерство оборони України зверталось до Фонду державного майна України з листом №220/5456 від 30.12.2008 року стосовно надання погодження на відчуження шляхом продажу об`єктів нерухомості, що перебувають на балансі ДП МОУ «Укрборонресурси», розташованих за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Сколівська, 14, розглянувши який Фонд державного майна України в листі №10-24-3305 від 11.03.2009 року погодив відчуження шляхом продажу виключно на аукціоні нерухомого майна, що перебуває на балансі ДП МОУ «Укроборонресурси» відповідно до погоджених висновків про його вартість (а.с.76, т.1).

У зв`язку з погодженням Фонду державного майна України на відчуження нерухомого майна 23 березня 2009 року Міністер оборони України у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 06.06.2007 року № 803 «Про затвердження порядку відчуження об`єктів державної власності» видав наказ «Про надання згоди на відчуження майна Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонресурси», згідно якого Державному підприємству Міністерства оборони України «Укроборонресурси» надано згоду здійснити відчуження майна згідно з Переліком будівель зі складськими приміщеннями ДП МОУ «Укроборонресурси», на які надається дозвіл на відчуження (додаток до наказу) (а.с.77-80, т.1).

Згідно з додатком до наказу Міністра оборони України від 23.03.2009 року Перелік будівель зі складськими приміщеннями ДП МОУ «Укроборонресурси», на які надається згода на відчуження, складав 93 об`єкти, в які включені будівлі та споруди, що знаходяться в м. Одеса (7 об`єктів) та в м. Стрий Львівської області (86 об`єктів).

В листі № 10-24-6515 від 12 травня 2009 року, адресованому Міністерству оборони України, Фонд державного майна України відкликав свій лист щодо надання погоджень на відчуження шляхом продажу об`єктів нерухомого майна, які перебувають у сфері управління Міністерства, а саме №10-24-3305 від 11.03.2009 року (ДП МОУ «Укроборонресурси») (а.с.81, т.1).

Разом з тим, 12.01.2010 року між ДП МОУ «Укроборонресурси» в особі Перскова І.В., який діє на підставі довіреності від 26.11.2009 року № 6637 (продавець) та ФОП Попиком М.Б. (покупець) укладено договір купівлі-продажу частини будівель та споруд, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І., зареєстрований у реєстрі за № 120, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю 6/1000 ідеальних частин будівель та споруд військового містечка НОМЕР_2 , а саме: службове приміщення «Х'-1» загальною площею 324,1 кв.м, огорожі № 5 - 9,0 м/п, що розташовані за адресою: м. Стрий, вул. Сколівська, 14, а покупець зобов`язується прийняти об`єкт продажу, сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі та зареєструвати об`єкт продажу (а.с.66-68, т.1).

Згідно з пунктом 1.2 договору право власності на об`єкт продажу переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору.

У відповідності до пункту 1.5 договору об`єкт продажу продано за 43628,58 грн з ПДВ.

Згідно з актом приймання-передачі нежитлових будівель від 12.01.2010 року ДП МОУ «Укроборонресурси» в особі генерального директора Шкіля І.А. передало у власність ФОП Попику М.Б. об`єкт продажу будівлі промисловості зі складськими приміщеннями, що розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Стрий, вул. Сколівська, 14, а саме: службове приміщення «Х'-1» загальною площею 324,1 кв.м, огорожу металеву 9,0 м/п (а.с.70, т.1).

Як зазначено вище, в обгрунтування підстав звернення до суду з даним позовом прокурор вказує, що захист інтересів держави неналежним чином здійснюють ДК «Укроборонпром» та ДП «Укроборонресурси», до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, оскільки не вчиняють жодних дій щодо поновлення порушеного права держави, у тому числі шляхом пред`явлення до суду позовної заяви.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

В пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України унормовано, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до частини першої якої представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої статті 23 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року в справі №911/2169/20 вказано, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини другої статті 19 Конституції України відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Позов у справі №914/1841/19 прокурор подав в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром», ДП «Укроборонресурси» з посиланням на те, що внаслідок укладення 12 січня 2010 року між ДП «Укроборонресурси» та ФОП Попиком М.Б. оспорюваного договору купівлі-продажу частини будівель та споруд військового містечка НОМЕР_2 , що розташовані за адресою: м.Стрий, вул. Сколівська, 14 мала місце незаконна реалізація державного майна, чим завдано шкоду майновим інтересам держави. Просив, зокрема, повернути державі Україна в особі Державного концерну «Укроборонпром» в повне господарське відання ДП «Укроборонресурси» 6/1000 ідеальних частин будівель та споруд військового містечка № 1 військової частини НОМЕР_2 , а саме: службове приміщення «Х-1», загальною площею 324,1 кв.м та огорожу № 5-9,0 м/п по вул. Сколівській, 14 у м. Стрий Львівської обл.

При вирішенні спору суд першої інстанції помилково не врахував, що позов у цій справі заступник військового прокурора Західного регіону України подав в інтересах держави в особі ДК «Укроборонрпом» та ДП «Укроборонресурси», однак відповідно до абзацу третього частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» заборонено здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній. Тому даний позов підлягав залишенню без розгляду відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України на тій підставі, що позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її.

За приписами частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу (частина 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищеописаних правових норм, висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року в справі №911/2169/20, та аналізу матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19 прийняте з порушенням вимог матеріального і процесуального права, без належного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, тому підлягає скасуванню, апеляційна скарга та заява про приєднання до неї - частковому задоволенню.

Позов Заступника військового прокурора Західного регіону України (перейменована юридична особа Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону) в інтересах держави в особі: 1) Державного концерну «Укроборонпром», правонаступником якого є Фонд Державного майна України; 2) Державного підприємства «Укроборонресурси» до ФОП Попика М.Б. про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будівель та споруд від 12.01.2010 року, укладеного між ДП «Укроборонресурси» та ФОП Попиком М.Б. та повернення державі Україна в особі Державного концерну «Укроборонпром» в повне господарське відання ДП «Укроборонресурси» майна 6/1000 ідеальних частин будівель та споруд військового містечка № 1 військової частини НОМЕР_2 , а саме: службове приміщення «Х-1», загальною площею 324,1 кв.м та огорожа № 5-9,0 м/п по вул. Сколівській, 14 у м. Стрий Львівської обл., необхідно залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає позов прокурора без розгляду, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника та заявника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 226, 265, 269, 270, 275, 278, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за №15-160вих-21 від 08.04.2021 року (вх. №01-05/1262/21 від 12.04.2021 року) та заяву Фонду державного майна України за №10-25-10249 (вх. № 01-05/1702/21 від 14.05.2021 року) про приєднання до апеляційної скарги задоволити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 18.03.2021 року у справі №914/1841/19 скасувати.

Позов Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі Державного концерну «Укроборонпром», правонаступником якого є Фонд державного майна України, та Державного підприємства «Укроборонресурси» залишити без розгяду.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги покласти на скаржника та заявника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя Г.Г. Якімець