ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2021 р. Справа № 923/48/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику представників сторін) матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021

у справі №923/48/21 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколог"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 147964,78 грн,

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еколог" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 147964,78 грн, з яких 143520,00 грн заборгованості за договором про надання послуг з водовідведення від 19.07.2018, 3315,31 грн інфляційних втрат та 1129,47 грн 3% річних за період з 01.10.2020 по 04.01.2021.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №923/48/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколог" 143520,00 грн боргу та 2152,79 грн витрат по сплаті судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Суд І інстанції, встановивши наявність заборгованості в сумі 143520,00 грн за надані позивачем послуги за договором, яка не сплачена відповідачем, врахувавши відсутність доказів коригування об`єму скиду стічних вод, визнав обґрунтованим позов в частині про стягнення суми основного боргу. В частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 3315,31 грн, 1129,47 грн 3% річних за період з 01.10.20 по 04.01.21 місцевий господарський суд відмовив у зв`язку з неподанням позивачем доказів направлення відповідачу рахунку на оплату.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №923/48/21 в частині стягнення боргу в сумі 143520,00 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимогах щодо стягнення 143520,00 грн.

В обґрунтування підстав апеляційної скарги скаржник посилається на те, що місцевий господарський суд прийняв необґрунтоване рішення з порушенням статті 236 ГПК України. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не було з`ясовано належним чином позовних вимог та при ухваленні рішення визнано встановленими обставини, які не були доведені позивачем. Крім того, висновки суду, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи.

Так, відповідач зазначає, що, заявивши позовні вимоги про відшкодування шкоди в сумі 143520,00 грн, позивач не надав докази на підтвердження понесених збитків, не довів наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. Такий обов`язок доказування вказаних обставин покладається на позивача. Наявність у договорі права виконавця вимагати від споживача відшкодування шкоди за зменшення скиду стічних вод не звільняє позивача від обов`язку доказування понесених збитків, що передбачено Цивільним та Господарським кодексами України.

Окрім того, відповідач посилається на обставини запровадження на території країни карантину згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, що унеможливило розпочати у 2020 році оздоровчий сезон та відкрити Дитячий оздоровчий заклад "Сокіл", розташований в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, а працівники закладу знаходились на простої з 23.03.2020 до закінчення періоду карантину. Скасування карантину в Україні в період з березня до травня 2020 року неможливо було передбачити, а відповідно відповідач не міг спланувати роботу Дитячого оздоровчого закладу "Сокіл" та не мав змоги завчасно повідомити позивача про зменшення об`ємів (припинення) скиду стічних вод. При цьому, позивач мав змогу самостійно планувати свою діяльність щодо виконання договору №УЗ/ЦБМЕС-18143/Ю від 19.07.2018 про надання послуг з водовідведення без додаткових повідомлень відповідача враховуючи введення карантину, які є загальновідомими обставинами.

За твердженням відповідача, умовами п. 3.1 договору була встановлена вартість послуг з прийому і очищення стічних вод в межах встановленого ліміту в розмірі 32,34 грн за 1 куб. м, а у п. 8.2 передбачена пролонгація договору на тих самих умовах за виключенням вартості послуг згідно п.3.1, які будуть розраховані у березні місяці кожного нового року, з обов`язковим складанням додаткової угоди. Між сторонами додаткова угода не укладалась, у зв`язку з чим визначення вартості послуг в іншому розмірі згідно з ч. 1 статті 188 ГК України є недопустимим. Наявність оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, на яке посилається позивач та суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, не передбачено умовами Договору №УЗ/ЦБМЕС-18143/Ю від 19.07.2018 та не є підставою для зміни вартості послуг за цим договором.

Також суд першої інстанції не дослідив обставини, що поданий позивачем додаток № 1, яким встановлені інші тарифи на послуги, є додатком до рішення б/н від 20.02.2020, а не до рішення Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 19.02.2020 №20 "Про затвердження тарифів на послуги водовідведення Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколог", на яке позивач посилається в обґрунтування розміру заявленої до відшкодування шкоди.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1, судді Алданова С.О., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 відкладено вирішення питання про подальший рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №923/48/21.

05.07.2021 матеріали справи №923/48/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №923/48/21; апеляційну скаргу залишено без руху.

28.07.2021 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з платіжним дорученням про доплату судового збору.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 №09.1-08/3264/21 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №923/48/21 у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1, судді: Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №923/48/21; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 №09.1-07/503/21 відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №923/48/21 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 09.09.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Ходаківська І.П.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 №09.1-08/4589/21 відповідно до підпункту 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №923/48/21 у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Владимиренко С.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" до провадження у визначеному складі суду, вирішено розглядати апеляційну скаргу за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань та заперечень в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 №09.1-08/6002/21 відповідно до підпункту 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №923/48/21 у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" до провадження у визначеному складі суду.

Позиції учасників справи.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. Про відкриття апеляційного провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву позивач був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як було встановлено судом першої інстанції, 19.07.2018 між ТОВ "Еколог" (виконавець) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (замовник) укладено Договір про надання послуг з водовідведення від 19.07.2018 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору у відповідності з даним договором виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовнику послуги з прийому та очищення стічних вод, що утворюються в процесі господарської діяльності ДЗО "Сокіл", що належить замовнику і розташований в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вул. Набережна, 47, а замовник приймає та оплачує надані виконавцем послуги.

Згідно з п. 2.1. Договору виконавець надає послуги з прийому і очищення стічних вод в період з 01 травня до 30 вересня поточного року.

Відповідно до п. 2.2. Договору об`єми стічних вод, що надходять від замовника, визначаються відповідно до вимог розділу 4 "Правил прийому стічних вод підприємств і організацій до очисних споруд Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколог" та згідно "Дозволу на спеціальне водокористування" за допомогою приладів обліку (лічильник на воду), які встановлюються замовником на трубі водопостачання і є власністю замовника.

У відповідності до п. 2.3. Договору замовнику встановлюється наступний ліміт скиду стічних вод згідно виданого дозволу та ліміту на водопостачання на 2018 рік у розмірі 2600 куб. м., в тому числі: червень - 600 куб м, липень - 1000 куб. м, серпень - 1000 куб. м. Замовник має право у термін за 30 днів до початку поточного місяця надати виконавцю скоригований об`єм скиду стічних вод, в цьому разі вимоги п. 3.2, 3.3 та п. 6.4. даного Договору не застосовуються.

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість послуг з прийому і очищення стічних вод в межах встановленого ліміту на момент укладання договору становить 32,34 грн за 1 куб. м і розрахована на підставі фактичних та планових витрат виконавця на послуги виконавця, що затверджено рішенням Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 23.03.2018р. №45. Загальна сума договору становить 84084,00 грн без ПДВ.

Згідно з п. 3.3 Договору за зменшення кількості стічних вод, замовник сплачує 100% заявленої кількості стічних вод, згідно договору.

Відповідно до п. 3.4 Договору замовник сплачує вартість послуг з очищення стічних вод шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця в наступні терміни і наступних розмірах:

- протягом 3-х банківських днів з дня укладення договору вносить попередню плату в розмірі 100% вартості послуг з очищення стічних вод, заявлених на травень місяць.

- наступні платежі здійснюються за виконані послуги та планові послуги на наступний місяць протягом трьох банківських днів після отримання акту виконаних послуг та рахунку на оплату послуг.

Додатково апеляційний суд встановив наступні обставини.

За умовами п. 4.1 договору замовник має право:

на несплату вартості послуг не наданих протягом терміну дії договору та одержання штрафу у випадку неналежного надання послуг виконавцем (врахування його за згодою замовника при черговій оплаті за послуги). Факт ненадання послуг підтверджується двостороннім актом (п. 4.1.3);

розірвання договору в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення на ім`я виконавця не менш ніж за один місяць до дня розірвання договору.

Відповідно до п. 4.2 договору замовник зобов`язується:

своєчасно у встановлений договором термін оплачувати надані послуги (п. 4.2.1);

негайно повідомити виконавця про дострокове припинення скиду стічних вод у разі аварійної ситуації або інших підстав в письмовому вигляді з фіксуванням показників лічильника (п. 4.2.2).

За умовами п. 6.4 договору у випадку дострокового припинення скиду стічних вод або невиконання чи зменшення скиду стічних вод згідно пункту 2.3 цього договору в період з 01 червня до 30 серпня, замовник відшкодовує виконавцю шкоду 100% від заявленої кількості стічних вод згідно наданого рахунку.

У відповідності до п. 6.5 договору про дострокове припинення скиду стічних вод замовник попереджує виконавця за десять днів до дати припинення скиду стічних вод, і в даному випадку штрафні санкції згідно п. 6.2 та п. 6.4 не застосовуються.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання, але його дія розповсюджується на відносини, що фактично склалися з 01.06.2018 та діє до 31.12.2018 з правом пролонгації на наступний календарний рік (п. 8.1 договору).

Згідно з п. 8.2 договору в разі відсутності протягом місяця до закінчення дії договору заяв від сторін договору про його припинення або зміну умов, він вважається продовженим на той самий термін, на тих самих умовах, крім вартості послуг згідно п. 3.1, які будуть розраховані у березні місяці кожного нового року, з обов`язковим складанням додаткової угоди, якщо жодна зі сторін не заявить побажання про розірвання договору не менше ніж за один місяць до закінчення терміну його дії.

У пункті 10.1 договору сторони погодились, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин, сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань по даному договору на період дії вказаних обставин. Термін дії форс-мажорних обставин підтверджуються довідкою Торгово-промислової палати.

Рішенням Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 19.02.2020 №20 затверджено тариф на послуги з водовідведення, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю "Еколог", які вводяться в дію з 10.03.2020 (додаток 1).

Згідно Додатку 1 до рішення виконкому б/н від 20.02.2020 (а.с. 16) тариф на послуги водовідведення за 1 куб. м, що надаються ТОВ "Еколог", які вводяться в дію з 10.03.2020 становить 55,20 грн.

Позивач надіслав відповідачу заяву про досудове врегулювання спору №118-С від 02.12.2020, у якій повідомив, що ПАТ "Українська залізниця" достроково припинила скид стічних вод, передбачений п. 2.3 договору в період з 01.05.2020 по 30.09.2020 на 2600 куб. м. Повідомлення про дострокове припинення скиду стічних вод до ТОВ "Еколог" не надходило, у зв`язку з чим у відповідності до п. 6.4 договору ПАТ "Українська залізниця" зобов`язана відшкодувати 100% від заявленої кількості стічних вод згідно рахунку (додається до заяви).

До заяви був доданий рахунок №105 від 26.11.2020 на відшкодування шкоди згідно договору на суму 143520,00 грн.

Оскільки відповідач не оплатив рахунок на суму 143520,00 грн, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення боргу в сумі 143520,00 грн, інфляційних втрат в сумі 3315,31 грн та 3% річних в сумі 1129,47 грн за період з 01.10.2020 по 04.01.2021.

Суд І інстанції, встановивши наявність заборгованості в сумі 143520,00 грн за надані позивачем послуги за договором, яка не сплачена відповідачем, врахувавши відсутність доказів коригування об`єму скиду стічних вод, визнав обґрунтованим позов в частині стягнення суми основного боргу. В частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 3315,31 грн, 3% річних в розмірі 1129,47 грн за період з 01.10.2020 по 04.01.2021 місцевий господарський суд відмовив у зв`язку з неподанням позивачем доказів направлення відповідачу рахунку на оплату.

При цьому суд першої інстанції відхилив посилання відповідача про не підписання додаткової угоди до Договору про зміну вартості послуг з огляду на те, що ТОВ «Еколог» 27.02.2020 розмістив оголошення у випуску №9 газети "Вестник Приазовья плюс" оголошення про зміну тарифів з водовідведення та позивачем застосовано ціну (тариф), який визначений рішенням органом місцевого самоврядування - Щасливцевською сільською радою Херсонської області від 19.02.2020р. №20 з розрахунку 55,20 грн. за 1 куб. м стоків.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання відповідача на те, що в зв`язку з веденням карантинних заходів відповідач не мав змоги передбачити роботу закладу та коригувати об`єми скиду стічних вод, оскільки відповідачем не надано доказів неможливості коригування об`єм скиду стічних вод до початку фактичного їх скиду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами частини 2 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до положень якої, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

У частині 1 статті 628 цього Кодексу передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 статті 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 статті 903 ЦК України).

Положенням статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами статті 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами укладеного між сторонами договору, позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги в період з 01 травня до 30 вересня поточного року з прийому та очищення стічних вод, що утворюються в процесі господарської діяльності ДЗО "Сокіл", що належить замовнику і розташований в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вул. Набережна, 47, а відповідач зобов`язався приймати та оплачувати надані виконавцем послуги.

Апеляційний суд встановив, що дія договору у відповідності до п. 8.1, 8.2 була продовжена на тих самих умовах на наступні календарні роки, тобто на 2019 та 2020 роки у зв`язку з відсутністю заяв сторін про його припинення або зміну умов.

На переконання колегії суддів, умови п. 3.1 договору про вартість послуг також залишились без змін, оскільки сторони не уклали додаткову угоду, як то передбачено п. 8.2 договору, що узгоджується із ч. 2 статті 632 ЦК України, за якою зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як зазначив відповідач у відзиві на позов, у зв`язку з запровадження на території країни карантину згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, у 2020 році Дитячий оздоровчий заклад "Сокіл", розташований в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, не розпочав свою роботу, а працівники закладу знаходились на простої з 23.03.2020 до закінчення періоду карантину.

Отже, судом установлено, а сторонами не заперечується, що у 2020 році відповідач не здійснював господарську діяльність у Дитячому оздоровчому закладі "Сокіл", а відтак не забезпечив прийняття послуг від позивача у визначеному пунктом 2.3 договору обсязі (2600 куб. м).

При цьому пунктом 4.2.2 договору на замовника покладене зобов`язання негайно повідомити виконавця про дострокове припинення скиду стічних вод у разі аварійної ситуації або інших підстав в письмовому вигляді з фіксуванням показників лічильника.

Докази на підтвердження повідомлення про дострокове припинення скиду стічних вод суду не надані, зокрема, у разі неможливості здійснення господарської діяльності у зв`язку з запровадженням карантинних обмежень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про неможливість повідомлення позивача через обставини запровадження карантину, оскільки саме такі обставини могли стати підставою для припинення скиду стічних вод, при цьому введення карантину не можуть вважатися обставинами непереборної сили, оскільки не підтверджені Торгово-промисловою палатою в розумінні п. 10.1 договору.

Умовами п. 6.4 передбачена відповідальність замовника (відповідача) в разі дострокового припинення скиду стічних вод або невиконання чи зменшення скиду стічних вод згідно пункту 2.3 цього договору в період з 01 червня до 30 серпня, а саме замовник відшкодовує виконавцю шкоду 100% від заявленої кількості стічних вод згідно наданого рахунку.

Відповідно до ч. 1 статті 546 ЦК України (в редакції станом на дату укладання договору) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Колегія суддів зазначає, що у п. 6.4 договору сторони узгодили забезпечення виконання замовником свого зобов`язання за договором, яке за своєю правовою природою є неустойкою у вигляді штрафу.

Такий штраф визначений сторонами в розмірі 100% від заявленої кількості стічних вод. При цьому, зобов`язання зі сплати вказаної неустойки наступає з дня виставлення виконавцем рахунку.

У позові виконавець просить стягнути суму грошових коштів, яка обрахована ним на підставі п. 6.4 договору, у зв`язку з невиконанням замовником п.п. 2.3, 3.3 договору, оскільки останній припинив (не розпочав) скид стічних вод у 2020 році та не попередив про це виконавця.

Зобов`язання замовника повідомити про припинення скиду стічних вод передбачене п. 4.2.2 та п. 6.5 договору, втім не було виконане відповідачем. Докази на підтвердження виконання такого зобов`язання відповідачем суду не надані.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що до відповідача підлягає застосуванню неустойка (у вигляді штрафу) згідно п. 6.4 договору, яку він має сплатити на підставі виставленого позивачем рахунку.

Як зазначає позивач, він надіслав відповідачу рахунок на суму 143520,00 грн разом з заявою про досудове врегулювання спору №118-С від 02.12.2020, на підтвердження чого додав до позовної заяви повідомлення про вручення поштових відправлень, а також до відповіді на відзив - фіскальний чек відділення поштового зв`язку від 18.11.2020.

Колегія суддів не приймає вказані докази на підтвердження надсилання рахунку як належні, оскільки чек від 18.11.2020 містить більш ранню дату ніж заява від 02.12.2020, а зі змісту повідомлень про вручення неможливо дійти беззаперечного та однозначного висновку про надсилання відповідачу саме рахунку на суму 143520,00 грн.

Разом з тим, рахунок №105 від 26.11.2020 на суму 143520,00 грн був доданий до позовної заяви, яка була надіслана разом з додатками відповідачу, про що свідчить чек та опис вкладення від 04.01.2021.

Таким чином, станом на час звернення до суду із даним позовом строк виконання зобов`язання відповідача по сплаті неустойки, яка передбачена п. 6.4 договору, настав.

Підстави для звільнення від сплати неустойки на підставі п. 6.5 договору судом не встановлені, оскільки відповідач не подав докази на підтвердження повідомлення виконавця (відповідача) про припинення скиду вод, як і не подані докази на підтвердження розірвання договору в односторонньому порядку згідно п. 4.1.6 договору.

Щодо розміру неустойки, яка підлягає застосуванню до відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

За умовами п. 6.4 замовник відшкодовує виконавцю 100% заявленої кількості стічних вод, яка згідно з п. 2.3 договору складає 2600 куб. м.

Відповідно до п. 3.1 вартість послуг становить 32,34 грн за 1 куб м.

Таким чином, сума штрафу становить 84084,00 грн (32,34*2600).

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним застосування до спірних правовідносин вартості послуг в сумі 55,20 грн 1 куб м, як посилається позивач, з огляду на затвердження тарифу рішенням Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради від 19.02.2020 №20, оскільки поданий позивачем Додаток 1 стосується іншого рішення виконкому б/н від 20.02.2020.

Належить також визнати прийнятними доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо безпідставності зміни вартості послуг в односторонньому порядку та без укладення додаткової угоди як то передбачено п. 8.2 договору та ч. 2 статті 632 ЦК України.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованим застосування до відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді сплати неустойки (штрафу) в сумі 84084,00 грн та наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Суд першої інстанції, визнавши обґрунтованим позовні вимоги в сумі 143520,00 грн, не встановив та не врахував при ухваленні оскаржуваного рішення наведені вище обставини справи та правову природу спірних правовідносин.

Окрім цього, оскільки відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 3315,31 грн, 3% річних в розмірі 1129,47 грн за період з 01.10.2020 по 04.01.2021.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення неустойки (штрафу) у зв`язку з порушенням умов договору щодо невиконання скиду стічних вод у визначеному договором розмірі, то нарахування інфляційних та трьох відсотків річних, передбачені статтею 625 ЦК України, не можуть бути застосовані, а відтак у задоволенні позовних вимог про їх стягнення належить відмовити, погодившись із висновком суду першої інстанції в цій частині з наведених вище підстав.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва не з`ясовано дійсні обставини, що мають значення для справи, що призвело до прийняття помилкового висновку в частині задоволення позову, у зв`язку із чим рішення суду підлягає зміні.

Відповідно до вимог п. 1 статті 277 ГПК України підставами для зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у даній справі - зміні.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно наведеної норми, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1261,26 грн судового збору за подання позовної заяви, а з позивача на користь відповідача 1994,89 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №923/48/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №923/48/21 змінити, виклавши пункт 2 (другий) його резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколог" (75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, проспект Миру, 35, ) неустойку (штраф) в сумі 84084 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят чотири) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 26 коп.

3. В решті Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №923/48/21 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколог" (75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, проспект Миру, 35, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) 1994 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 89 коп. витрат по сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Матеріали справи №923/48/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков