ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" листопада 2021 р. Справа№ 911/1048/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» про залишення апеляційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №911/1048/21 без розгляду

в межах розгляду апеляційних скарг Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг»

на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021

у справі №911/1048/21 (суддя: Христенко О.О.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 74 378,78 грн

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючої судді - Тарасенко К.В., суддів - Разіної Т.І., Іоннікової І.А. перебуває справа №911/1048/21 за апеляційними скаргами Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №911/1048/21.

25.11.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду, у якій відповідач просить визнати подачу Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами та залишити її без розгляду.

Вказане клопотання мотивовано тим, що на переконання відповідача, позовна заява та апеляційна скарга носять безпідставний характер та подана у спорі, що очевидно має штучний характер, у зв`язку з чим на думку заявника наявні підстави для застосування приписів ч.3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України часники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Суд наголошує, що приписами частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1048/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №911/1048/21.

Дослідивши доводи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» про залишення апеляційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» без розгляду, судова колегія не вбачає підстав для його задоволення в цій частині, оскільки наведене відповідачем обгрунтування стосується обставин справи та має оцінюватись судом при розгляді справи по суті.

Водночас, заявник просить визнати подачу Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

За змістом частини третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Однак, судова колегія наголошує, що звернувшись до суду з апеляційної скаргою, Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» таким чином реалізувало своє процесуальне право, передбачене Господарським процесуальним кодексом України на оскарження рішення суду, а тому такі дії не можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави для залишення апеляційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» без розгляду відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» про залишення апеляційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» без розгляду.

Керуючись ст.ст. 42, 43, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг» про залишення апеляційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №911/1048/21 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна