СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Харків Справа № 922/2950/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Зубченко І.В. , суддя Радіонова О.О.

За участю секретаря судового засідання: За участю представників: від позивача: від відповідача: Лутаєвої К.В. не з`явились не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу (вх. №3248 Х/3) Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, м. Київ (в особі представника Спиридонова Олега Володимировича)
на додаткове рішення господарського суду Харківської області
від11.10.2021 року
у справі№922/2950/21 (суддя Хотенець П.В.)
за позовом до відповідача: про Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕЛІОС-ПРАЙМ, м. Харків стягнення коштів
В С Т А Н ОВ И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс", м. Київ звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС-ПРАЙМ", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 11 775,00 грн., з яких: 10 978,14 грн. - сума основного боргу, 350,91 грн. пені за прострочення строку виконання зобов`язання за договором, 281,78 грн. - сума 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання та 164,67 грн. втрат від інфляції, завданої внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання за договором. Також просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2021 року позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС-ПРАЙМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" 11775,00 грн., з яких: 10978,14 грн. - сума основного боргу, 350,91 грн. пені за прострочення строку виконання зобов`язання за договором, 281,78 грн. - сума 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання, 164,67 грн. втрат від інфляції, завданої внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання за договором та 2379,00 грн. судового збору.

05 жовтня 2021 року електронною поштою Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" подано заяву (вхідний № 23477) про відшкодування судових витрат на правову (правничу) допомогу, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача 5228,75 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 11.10.2021 року у справі №922/2950/21, заяву (вхідний № 23477) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" про відшкодування судових витрат на правову (правничу) допомогу по справі №922/2950/21 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС-ПРАЙМ" (61030, м. Харків, вул. Греківська, буд. 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (02222, м. Київ, вул. Закревського, буд. 16, ) 3000,00 грн. судових витрат на правову (правничу) допомогу. В решті заяви відмовлено.

Не погодившись із додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, м. Київ (в особі представника Спиридонова Олега Володимировича) звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (документ сформовано в системі Електронний суд - 22.10.2021) з додатками, в якій позивач просить суд, скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 11.10.2021 у справі №922/2950/21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕЛІОС ПРАЙМ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Підставами скасування додаткового рішення апелянт вважає, що у правових позиціях, на які суд першої інстанції послався під час прийняття додаткового рішення, чітко визначено, що зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягає розподілу, можливе лише у разі звернення іншої сторони до суду з відповідним клопотанням.

Однак, суд першої інстанції приймаючи рішення застосував норми права, які повністю спростовують його висновки, щодо підстав зменшення розміру судових витрат, фактично понесених позивачем на професійну правову (правничу) допомогу за договором №19/07/2021-1ПД від 19.07.2021, які підлягають розподілу.

На думку апелянта, Господарський суд Харківської області ухвалюючи додаткове рішення 11 жовтня 2021 у справі №922/2950/21, допустив неправомірне зменшення розміру судових витрат, що підлягають компенсації відповідачем, оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має обов`язково заперечувати інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 року, відкрито апеляційне провадження у справі №922/2950/21 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, м. Київ на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 11.10.2021 року у справі №922/2950/21. Запропоновано учасникам справи до 12.11.2021 включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України. Встановлено учасникам справи строк до 12.11.2021 включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, м. Київ із доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на "24" листопада 2021 р. о 14:30 годині.

У судове засідання 24.11.2021 року представники сторін не з`явивились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

03.11.2021 року через «Електронний суд» представника заявника надійшла заява за змістом якої останній просить здійснити судове засідання без участі представника ТОВ «Автодистриб`юшн Карго Партс» за наявними у матеріалах справи документами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.102021 р. не визнано обов`язковою явку представників сторін у судове засідання, тому у розумінні частини 4 статті 244 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення судом сторін про дату, час та місце розгляду зазначеної заяви, судова колегія апеляційної інстанцій дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги без участі представників сторін, за наявними матеріалами у справі.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України було складено протокол судового засідання.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс", м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС-ПРАЙМ", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 11775,00 грн, з яких: 10978,14 грн - сума основного боргу, 350,91 грн пені за прострочення строку виконання зобов`язання за договором, 281,78 грн - сума 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання та 164,67 грн. втрат від інфляції, завданої внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання за договором. Також просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2021 року позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС-ПРАЙМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" 11775,00 грн, з яких: 10978,14 грн - сума основного боргу, 350,91 грн пені за прострочення строку виконання зобов`язання за договором, 281,78 грн - сума 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання, 164,67 грн втрат від інфляції, завданої внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання за договором та 2379,00 грн. судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2021 року (в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України) Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" звернулось з заявою (вх. № 23477) про відшкодування судових витрат на правову (правничу) допомогу, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача 5228,75 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 11.10.2021 заяву (вхідний № 23477) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" про відшкодування судових витрат на правову (правничу) допомогу по справі №922/2950/21 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС-ПРАЙМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" 3000,00 грн. судових витрат на правову (правничу) допомогу.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку зі зверненням позивача до суду з позовом у даній справі, 19 липня 2021 року між Спиридоновим Олегом Володимировичем (адвокатом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (клієнтом, позивачем) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №19/07/2021-1ПД, у відповідності до пункту 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання а порядку та на умовах, визначених цим договором надати необхідну правову допомогу клієнту.

Також, 19.07.2021 року між адвокатом і клієнтом було укладено додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 липня 2021 року, згідно якої сторони домовились щодо розміру винагороди за надання послуг за основним договором.

Згідно пункту 1.1. додаткової угоди за вивичення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах клієнта, судової практики Верховного Суду, а також підготовку та подання до господарського суду Харківської області позовної заяви - 4640,00 грн.

Відповідно до пункту 1.2. додаткової угоди за представництво клієнта та ведення справи у господарському суді Харківської обалсті в процесуальному статусі позивача, у тому числі участь у судових засіданнях - 1600,00 грн. за 1 годину витраченого часу адвоката.

У подальшому, 23.07.2021 року адвокатом та позивачем було складено опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №19/07/2021-1ПД на суму 4640,00 грн.(а.с.28).

23 липня 2021 року адвокатом згідно платіжного доручення № 697 від 23 липня 2021 року отримано 4640,00 грн.(а.с.28 зворотна сторінка).

Частково задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції вказав, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правової допомоги позивачу у даній справі. Витрати позивача на правову (правничу) допомогу підлягають розподілу. Але, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім того, судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, судом відзначено, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає такі висновки суду передчасними, з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим згідно зі ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За ч.3 зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Звертаючись до суду першої інстанції з заявою, позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат в розмірі 4600,00 грн. у зв`язку з розглядом даної справи.

Відповідно до ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04, п. 269).

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо:

· заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо);

· суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо);

·заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

Як вбачається з норм чинного Законодавства, витратами на професійну правничу допомогу є гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомога, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Розмір цих витрат встановлюється договором про надання правової допомоги за домовленістю сторін.

Оскільки розмір сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, слід чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані в межах супроводу судової справи.

В іншому випадку усі послуги, які були надані, але не зазначені в договорі, відшкодуванню не підлягатимуть. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові у справі №826/856/18 від 22.12.2018 р.

За даною справою в Описі наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №19/07/2021-1ПД від 19.07.2021 від 23.07.2021 визначено найменування послуг, кількість витраченого адвокатом часу, ставка за 1 годину витраченого часу, загальна вартість послуг, реквізити платіжного документа про оплату послуг.

За найменуванням послуг визначено:

- вивчення та аналіз документі, що підтверджують наявність спору;

- вивчення та аналіз чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи, підготовку та узгодження з Клієнтом правової позиції по справі, збір доказів;

- вивчення та аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування норм права, якими врегульовані спірні правовідносини;

- опрацювання стратегії захисту інтересів Клієнта і правових підстав позову, написання (набрання) тексту позовної заяви; сформування матеріалів позовної заяви, підготовка та подання до суду позовної заяви з розрахунками (на 13 аркушах) і додатками (19 найменувань), а також направлення копій матеріалів позовної заяви на адресу ТОВ «ГЕЛІОС-ПРАЙМ».

За пунктом 1.2 договору №19/07/2021-1ПД про надання правової (правничої) допомоги визначено, що Правова допомога включає:

- вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах клієнта, а також підготовку та подання до господарського суду Харківської області заяв по суті справи, передбачених Господарським процесуальним кодексом України;

- від імені клієнта здійснювати представництво його процесуальних прав та обов`язків в процесуальному статусі позивача, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України у зв`язку із зверненням з позовною заявою до Господарського суду Харківської області за захистом порушених прав інтересів клієнта.

Пунктом 3 визначено «Порядок оплати послуг адвоката», зокрема, за правову допомогу, передбачену пунктом 1.2 договору клієнта сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному в додатковій угоді до цього договору за розрахунковою ставкою 1600,00 грн. за одну годину витраченого часу адвоката. В розмір правової допомоги не включаються фактичні витрати, пов`язані з виконанням адвокатом зобов`язань за цим договором (п.4.1-4.2 Договору).

Крім того, у Додатковій угоді до укладеного між сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги №19/07/2021-1ПД від 19.07.2021 року Адвокат Спиридонов Олег Володимирович, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 08 11.2019 серії МК №001709, виданого за рішенням Ради адвокатів Миколаївської області від 11.10.2019 №444 з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС», в особі генерального директора ЮЗІКОВА Сергія Леонідовича, який діє на підставі Статуту (надалі по тексту - клієнт) з іншої сторони домовилися, що розмір винагороди за надання послуг за основним договором становить:

- за вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах клієнта, судової практики Верховного Суду, а також підготовку та подання до Господарського суду Харківської області позовної заяви - 4 640 (чотири тисячі шістсот сорок) гривень 00 копійок (згідно опису наданих послуг, що додається);

- за представництво клієнта та ведення справи у Господарському суді Харківської області в процесуальному статусі позивача, тому числі участь у судових засіданнях - 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок за 1 годину витраченого часу адвоката (п.1.1-1.2).

Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що Винагорода, згідно з пунктом 1.1. Додаткової угоди сплачується клієнтом на умовах 100 % попередньої оплати. А винагорода, що передбачена пунктом 1.2. Додаткової угоди, сплачується клієнтом після виконання всіх умов основного Договору на підставі акту приймання-передачі.

Додатково до винагороди, зазначеної у пункті 1 Додаткової угоди. Клієнт компенсує адвокату за його вимогою додаткові витрати, необхідні для виконання зобов`язань за основним договором (вартість проведення експертиз та висновків фахівців, поштові, транспортні витрати, витрати, пов`язані із прибуттям у судове засідання, та інші витрати необхідні для виконання адвокатом зобов`язань за основним договором) Облік всіх витрат по виконанню основного Договору покладається на адвоката (п.3 додаткової Угоди).

Пунктом 3-6 додаткової угоди врегульовано, що за згодою сторін, у разі задоволення судом позову у справі, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 5-ти процентів від суми, присудженої судом на користь клієнта. Оплата передбаченого пунктом 4 Додаткової угоди «гонорару успіху» здійснюється протягом 3-х робочих днів з дня отримання клієнтом наказу про примусове виконання судового рішення. Інші умови основного Договору залишаються без змін і діють в частині, що не суперечать цій Додатковій угоді.

Таким чином, за даною справою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у вигляді опису а.с.28., договір про надання правової допомоги №19/07/2021-1ПД від 19.07.2021 а.с.25 зворотна сторона, довіреність б/н від 19.07.2021 а.с.27 зворотна сторона, платіжне доручення №697 від 23.07.2021 а.с.28 зворотна сторона.

Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплати у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження виконання позивачем приписів пунктів 1, 2 додаткової угоди до Договору, в частині виплати адвокату 4 640,00 грн., було додано копію платіжного доручення від 23.07.2021 № 697 на суму 4 640,00 грн.

Розглядаючи питання покладення судових витрат в частині "гонорару успіху" в розмір 588,75 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Витрати, передбачені пунктами 4, 5 додаткової угоди до Договору у розмірі 588,75 грн. (11 775,00 грн. х 5% = 588,75 грн.), які підлягають сплаті, у відповідності до п. 8 ч. 5 ст. 129 ГПК України підтверджені безпосередньо Договором від 19.07.2021 №19/07/2021-1ПД про надання правової (правничої) допомоги, доданого до позовної заяви.

При вирішенні питання щодо віднесення до судових витрат виплати під відкладальною умовою «гонорару успіху» у розмірі 588,75 грн., суд керується висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 26.06.2019 по справі № 813/481/18, від 21.01.2021 у справі №280/2635/20.

Так, у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19), розв`язуючи суть виключної правової проблеми щодо стягнення додаткової винагороди адвоката за досягнення позитивного рішення у справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. При цьому, домовленості про сплату гонорару визнаються такими, що склалися між адвокатом та клієнтом межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.

У постановах від 26.06.2019 по справі № 813/481/18 та від 21.01.2021 по справі №280/2635/20 Верховний Суд дійшов висновку, що відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що за даною справою позивач поніс та документально підтвердив витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 228,75 грн. (4 640,00 грн. + 588,75 грн. = 5 228,75 грн.), які підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Крім того, підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами. Цю позицію підтримав у своїй постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №19/64/2012/5003 від 31.01.2019р.

Також, щодо співмірності витрат, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно процесуального законодавства, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірний із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 р.: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Аналіз матеріалів справи приводить колегію суддів до висновку про те, що зазначений розмір в остаточному (кінцевому) розрахунку не перевищений.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. За даною конкретною справою, клопотання про зменшення розміру судових витрат відповідач не надав.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 3000,00 грн., замість 5 228,75 грн., необгрунтовуючи, чому саме в такому розмірі слід стягнути витрати з відповідача на користь позивача.

Крім того, приймаючи рішення застосував норми права, які спростовують його висновки, щодо підстав зменшення розміру судових витрат, фактично понесених позивачем на професійну правову (правничу) допомогу за договором №19/07/2021-1ПД від 19.07.2021, які підлягають розподілу, допустив неправомірне зменшення розміру судових витрат, що підлягають компенсації відповідачем, оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має обов`язково заперечувати інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 4 статті 236 ГПК України встановлено, що суд, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Порушення норм процесуального права, або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю, або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині, або заміни судового рішення, відповідно до положень статті 277 ГПК України.

Системний аналіз вищевказаних положень господарського процесуального законодавства у взаємозв`язку із правовими позиціями Верховного суду України доводять факт неправильного тлумачення закону Господарським судом Харківської області і, як наслідок, ухвалення неправомірного додаткового рішення від 11 жовтня 2021 року у справі №922/2950/21.

З урахуванням меж перегляду апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі підтверджені наявними в матеріалах справи документами, тому підлягають частковому задоволенню. Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 11.10.2021 - частковому скасуванню.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 269, 273, п.1, ч.1 ст.275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, м. Київ (в особі представника Спиридонова Олега Володимировича) задовольнити частково.

2. Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 11.10.2021 року у справі №922/2950/21 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс, м. Київ про відшкодування судових витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 2 228,75 грн. та прийняти нове рішення, яким в цій частині заяву задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС ПРАЙМ» (, адреса: вул. Греківська, буд 25, м. Харків, Харківська область, 61030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС» (, адреса: вул. Закревського, буд.16, м. Київ, 02222) витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 2 228,75 грн.

5. В іншій частині додаткове рішення господарського суду Харківської області від від 11.10.2021 року у справі №922/2950/21 залишити без змін.

6. Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24.11.2021 року.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова