номер провадження справи 32/6/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.11.2021 Справа № 908/12/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Новасардовій І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого геологічного підприємства Артемівська гідрогеологічна партія про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/12/21 щодо розподілу судових витрат
про стягнення 101528,12 грн.
за участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: не з`явився
До господарського суду Запорізької області 05.07.2021 від позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, в якій заявник відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України просив поновити позивачу строк для надання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та ухвалити додаткове рішення по справі № 908/12/21 та стягнути з АТ ДТЕК Дніпроенерго витрат на оплату послуг адвоката в сумі 4959,32 грн.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.07.2021 заяву передано на розгляд судді Колодій Н.А.
Ухвалою суду від 07.07.2021, у зв`язку зі знаходженням матеріалів справи № 908/12/21 на час подання заяви в апеляційній інстанції, вирішення питання про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого геологічного підприємства Артемівська гідрогеологічна партія про розподіл судових витрат у справі № 908/12/21 було відкладено до повернення матеріалів справи до Господарського суду Запорізької області.
Ухвалою суду від 10.11.2021 заяву позивача про розподіл судових витрат у справі 908/12/21 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 17.11.2021.
Про призначення судового засідання позивач та відповідач повідомлені шляхом направлення ухвали від 10.11.2021 на адреси сторін. Суд запропонував відповідачу надати суду письмове пояснення (заперечення) щодо поданої позивачем заяви з доказами направлення його позивачу.
16.11.2021 до Господарського суду Запорізької області від Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» надійшли заперечення на заяву щодо розподілу судових витрат, згідно яких останній просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката на 90% в разі задовлення заяви та здійснювати розгляд заяви за відсутності представника відповідача.
В судове засідання 17.11.2021 представники сторін не з`явились.
За змістом ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на обмежений статтею 244 ГПК України 10-ти денний строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та приймаючи до уваги, що про час та місце слухання заяви у даній справі сторони повідомлені належним чином, заява розглядається за відсутності їх представників, за наявними у справі матеріалами.
В судовому засіданні 17.11.2021 судом прийнято додаткове рішення.
Розглянувши матеріали справи № 908/12/21, суд
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/12/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого геологічного підприємства Артемівська гідрогеологічна партія 12267 (дванадцять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 98 коп. 3% річних, 7872 (сім тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 46 коп. втрат від інфляції та 416 (чотириста шістнадцять) грн. 98 коп. судового збору. В решті позову відмовлено.

Згідно з мотивувальної частини рішення суду у даній справі вбачається, що позивач подасть суду акт виконаних робіт за договором № 106 від 20.07.2020 до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Станом на час ухвалення рішення відповідні докази на підтвердження судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу до суду не находили. У зв`язку із цим, питання щодо розподілу судових втрат в цій частині судом не вирішувалось.

Повне судове рішення складено та підписано 09.06.2021.

Рішення Господарського суду Запорізької області ухвалено без участі представників сторін. Як вбачається з рекомендованого поштового повідомлення про вручення поштового відправлення 617 рішення суду позивачу вручено - 18.06.2021.

До господарського суду Запорізької області 05.07.2021 від позивача надійшла заява (вих. № 442/06 від 23.06.2021) про стягнення судових витрат, в якій заявник відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України просив поновити позивачу строк для надання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та ухвалити додаткове рішення по справі № 908/12/21 та стягнути з АТ ДТЕК Дніпроенерго витрат на оплату послуг адвоката в сумі 4959,32 грн.

Як встановлено судом у встановлений строк, від позивача до суду надійшла заява про стягнення судових витрат з АТ ДТЕК Дніпроенерго, тому суд дійшов висновку, що вимога про поновлення позивачу строк для надання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі є безпідставно заявленою.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, з виходячи з наведених вище положень законодавства, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, має бути поданий сторонами разом із першою заявою по суті спору.

Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, першою заявою по суті спору, поданою Товариством з обмеженою відаполвідальністю Виробничим геологічним підприємством «Артемівська гідрогеологічна партія», є позовна заява.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче геологічне підприємство «Артемівська гідрогеологічна партія» зазначило, що витрати пов`язані з розглядом справи у суді, складають 25000 грн. це витрати позивача на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір № 106 про надання правничої допомоги від 20.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер серії ДН № 105588 від 20.07.2020, рахунок фактуру № 365/09 від 25.09.2020, банківська виписка що свідчить про оплату 25000 грн. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката за Договором про надання правничої допомоги № 106 від 20.07.2020 та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікував понести в зв`язку із розглядом справи, згідно з яким витрати на правничу допомогу складають 25000,00 грн.

Також, в позовній заяві вказано, що акт виконаних робіт за договором № 106 від 20.07.2020 буде поданий до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд зазначає, що заявником дотримано вищезазначені вимоги. Так, у тексті позовної заяви зазначено, що документи на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані у строки передбачені ст.129 ГПК України.

Представник позивача, як встановлено вище в межах строку надав підписаний між Адвокатом Деменковой Є.С. та ТОВ «ВГП «Атемівська гідрогеологічне підприємство» Акт виконанних послуг від 18.06.2021, в якому викладено найменування послуг, передбачені Договором про надання правничої допомоги № 106 від 20.07.2020 та надані, а саме: вивчення матеріалів про стягнення заборгованості за Договором підряду № 3471-ДЄ-ПрТЄС від 02.05.2019 р. з АТ «ДТЕК Дніпроенерго», складання вимоги № 312/08 від 11.08.2020, складання вимоги № 2 № 524/12 від 01.12.2020, складання розрахунків штрафних санкцій за Договором підряду № 3471-ДЄ-ПрТЄС від 02.05.2019, складання позовної заяви і формування справи для направлення до суду, складання заяви № 215/03 від 30.03.2021, складання заяви № 78/02 від 05.02.2021, складання клопотання № 215/04 від 09.04.2021, складання клопотання № 304/05 від 05.05.2021, складання заяви від 27.05.2021, складання заяви про повернення судового збору до казначейської служби, направлення наказу для примусового виконання.

Відповідно до п. 4 Акту вартість послуг складає без ПДВ в сумі 25000 грн.

Суд, дослідивши заяву позивача про прийняття додаткового рішення, а також додані до нього документи, зокрема, акт наданих послуг від 18.06.2021, а також заперечення відповідача на заяву, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За визначенням п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами понесення ним судових витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача в заяві щодо розподілу судових витрат, просить суд відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, стягнути з відповідача 4959,32 грн.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, те що позов у справі № 908/12/21 був задоволений судом частково, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, виходячи з розміру витрат, який визнаний судом обґрунтованим (25000 грн.), та пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: у розмірі 4959,32 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

В наданих суду запереченнях на заяву щодо розподілу судових витрат відповідач, посилаючись на висновки Верховного Суду (постанови від 02.09.2020 у справі № 362/3912/18), просить зменшити на 90% розмір витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що підготовка позовної заяви та доданих до неї, документів паперових копіях для подання до суду та відправка відповідачеві, тобто, фактично, роздруківка вказаних документів та надсилання їх на адресу суду та відповідачу не потребує наявності юридичних знань та може бути виконано будь-ким з співробітників юридичної особи, а відтак, включення даної послуги до витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим. Крім того, зазначив, що позовна заява не містить складного правового аналізу доказів та обставин у справі, не містить жодної правової позиції Верховного Суду, яка б аналізувалася та застосовувалася адвокатом в позовній заяві, а складені дві заяви про закриття підготовчого провадження з слуханням справи у відсутність адвоката від 16.02.2021 та від 30.03.2021, подання яких не є необхідністю та не передбачено процесуальним законодавством, свідчить про навмисне, штучне збільшення обсягу робіт адвоката з метою збільшення суми витрат на правову допомогу адвоката, клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції поза приміщенням суду складене з трьох речень та надіслане адвокатом електронною поштою 09.04.2021 судом було відхилено. Справа не є складною, оскільки стосується стягнення штрафних санкцій та не містить велику кількість документів, які необхідно було б вивчити, проте, адвокатом не вірно було обраховано період прострочення, не правильно начислена сума річних та інфляційних втрат, що відображено в рішенні суду від 27.05.21 № 908/12/21, а щодо строку нарахування пені - то шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, сплинули ще 25.05.2020, однак адвокатом не законно було нараховано 77145,36 грн. - пені в стягненні якої судом було відмовлено. Також, зазначив, що судові засідання проводилися без участі представника позивача.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Приймаючи до уваги ступінь складності спору між сторонами, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (відповідно до акту надання послуг) ціну позову та заперечення відповідача щодо розміру заявлених витрат, суд дійшов висновку, що сума витрат на послуги адвоката в в розмірі 4959,32 грн. з урахуванням пропорційно розміру задоволених позовних вимог, є завищеною.

Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та Інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні критерії застосовані Європейським судом з прав людини у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі Тімайдуліна І інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на ступінь складності справи, кількість та обсяг підготовлених процесуальних документів і наданих сторонами доказів, час витрачений адвокатом, категорію справи та суму предмету спору, загальна вартість професійної правничої допомоги є неспівмірною та підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті за послуги адвоката, та визнати обґрунтованим при розподілі судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого геологічного підприємства Артемівська гідрогеологічна партія про розподіл судових витрат у справі № 908/12/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничого геологічного підприємства Артемівська гідрогеологічна партія (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 186, ) 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. судових витрат. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Повне додаткове судове рішення складено та підписано 25.11.2021.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А.Колодій