СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

29 листопада 2021 року м. Харків Справа № 905/1822/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Донецької обласної прокуратури, м.Маріуполь, Донецька область, (вх.№3531 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 16.03.2021, ухвалене суддею Курило Г.Є. у приміщенні Господарського суду Донецької області 16.03.2021 об 11 год. 17 хв. (повний текст рішення складено та підписано 19.03.2021)

у справі № 905/1822/20

за позовом в.о. керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, м.Покровськ Донецької області,

до 1) Селидівської міської ради, м.Селидове Донецької області,

2) Фермерського господарства "Агро Люкс", м.Селидове Донецької області,

про визнання незаконним рішення ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року в.о. керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Селидівської міської ради та Фермерського господарства "Агро Люкс" про:

- визнання незаконними пунктів 1, 4 рішення Селидівської міської ради Донецької області №7/26-848 від 29.11.2017 про надання в оренду ФГ "Агро Люкс" земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:1589, площею 16,2304 га для ведення фермерського господарства;

- визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:1589, площею 16,2304 га, укладеного 11.01.2018 між Селидівською міською радою Донецької області та ФГ "Агро Люкс";

- зобов`язання ФГ "Агро Люкс" повернути Селидівській міській раді Донецької області земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:1589, площею 16,2304 га.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення ради прийнято з порушенням вимог чинного законодавства без проведення земельних торгів.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.03.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Господарський суд зазначив, що оскільки Селидівська міська рада, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку, зобов`язана здійснювати захист територіальної громади міста, але, на думку прокурора, допустила порушення відповідних охоронюваних прав та законних інтересів, у цій справі прокурор самостійно представляє інтереси держави та звернувся до суду як позивач, тому звернення прокурора до господарського суду в цій справі відповідає функції представництва прокуратурою інтересів територіальної громади.

Щодо змісту позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки прокурор не довів належними доказами вчинення відповідачами порушення вимог законодавства України при отриманні в оренду відповідачем 2 земельної ділянки з кадастровим №:02:000:1589 площею 16,2304 га для ведення фермерського господарства; помилка державних органів у визначенні площі та меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1570 не може бути підставою для задоволення позовних вимог в даній справі, враховуючи наявність правомірних очікувань Фермерського господарства Агро Люкс на володіння та користування спірною земельною ділянкою.

Прокурор (позивач), не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор наводить наступні доводи: Відповідач-1, надаючи в оренду Відповідачу-2 земельну ділянку з кадастровим номером №:02:000:1589, площею 16,2304 га без проведення відповідних земельних торгів, допустив порушення ч.2 ст.124 Земельного Кодексу України; судом першої інстанції невірно застосовано положення ч.3 ст.22, ст.124, ч.2 ст.134 Земельного кодексу України та ст.ст.7,8 Закону України Про фермерське господарство; судом першої інстанції не враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі №912/1856/16, відповідно до якої, зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів, після укладення договору оренди земельних ділянок, унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку передбаченому частинами 1-6 ст. 33 Закону України Про оренду землі, оскільки такі зміни мають наслідком укладення договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.10.2021 було скасовано постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 в порядку пункту 5 частини 1 статті 310 ГПК України, справу № 905/1822/20 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вказана справа надійшла до Східного апеляційного господарського суду 22.11.2021.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження.

Водночас, розглянувши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про зупинення апеляційного провадження у даній справі, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1).

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини четвертої).

Системне тлумачення статті 53 Господарського процесуального кодексу України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом, про що зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу.

Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор.

Під час розгляду матеріалів справи в ході апеляційного провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 07.07.2021 передав справу № 925/1133/18 на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, оскільки вважав за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №908/1664/19, про те, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача не нівелює його обов`язку дотримання процедури, передбаченої абз. 3, 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Так, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 зазначив, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача у справі, за наявності органу місцевого самоврядування, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не нівелює його обов`язку щодо дотримання порядку представництва, дотримання процедури, встановленої частинами 3 і 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та надання можливості такому органу самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав держави.

Зі змісту ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 925/1133/18 вбачається, що прокурор при зверненні з даним позовом зазначив, що є позивачем, оскільки міська рада - один із співвідповідачів, рішення якого оскаржується через його невідповідність нормам чинного законодавства. Цим прокурор обґрунтовував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, тобто навів підставу для представництва інтересів держави. З огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив міську раду одним з співвідповідачів у справі та заявив вимогу про визнання незаконним і скасування рішення цього органу, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що у прокурора відсутній обов`язок дотримання процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме щодо необхідності попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта.

Судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 15.07.2021 прийнято до розгляду справу № 925/1133/18 та призначено розгляд касаційної скарги на 13.09.2021.

Ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 15.11.2021 у справі № 925/1133/18 (ухвалу оприлюдненою в Єдиному державному реєстрі судових рішень 19.11.2021), оголошено перерву в судовому засіданні до 10.12.2021.

У даній справі №905/1822/20 до суду першої інстанції звернувся з позовом в.о. керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в порядку статті 131-1 Конституції України, статті 53 ГПК України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Підставами для представництва інтересів держави та звернення до суду із даним позовом в якості самостійного позивача прокурор зазначає наступне: Селидівська міська рада, яка є органом, уповноваженим територіальною громадою на вирішення питань у сфері земельних відносин, порушила вимоги чинного законодавства та прийняла незаконне рішення, внаслідок чого виступає відповідачем у справі.

Тобто правовідносини у справах №905/1822/20 та №925/1133/18 є подібними, отже, спірним є питання щодо визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача та дотримання процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що висновки судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №925/1133/18 стосуватимуться обов`язку прокурора, при самостійному зверненні до суду за захистом порушених прав дотримання процедури, встановленої статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо повідомлення відповідного органу про звернення із позовом у випадку, визначення такого органу одним із співвідповідачів, з метою дотримання єдності судової практики, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №905/1822/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 228, 234, 235, 256, 262, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Донецької області від 16.03.2021 у справі №905/1822/20.

Зупинити апеляційне провадження у справі №905/1822/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 925/1133/18, та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №925/1133/18.

Зобов`язати учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №925/1133/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль