ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" листопада 2021 р. Черкаси справа №925/1597/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянув заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення 104 749,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №011/21444/500927 від 17.01.2019 у сумі 104 749,20 грн, з яких 97725,32 грн заборгованість за кредитом, 7023,88 грн заборгованість за відсотками та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , яка станом на 17.01.2019, на момент укладення кредитного договору, була фізичною особою-підприємцем, усупереч умовам кредитного договору, узяті на себе договірні зобов`язання не виконує, не здійснює погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого у позичальниці утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 17.06.2021 складає 104 749,20 грн. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 та було укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов`язався відповідати за зобов`язанням фізичної особи-підприємця Олексієнко Надії Миколаївни, відтак несе солідарну відповідальність перед позивачем за порушення умов кредитного договору №011/21444/479708 від 12.11.2018.

Разом із позовною заявою Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» подало до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачам у справі: земельну ділянку площею 3,8685 га, кадастровий номер №:02:001:1036, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою с/рада Бойківщина, Драбівський район, Черкаська область; житлову квартиру, площею 44,1 кв.м (житлова площа 27.8 кв.м) за адресою АДРЕСА_1 та нежиле приміщення аптеку, загальною площею 56,5 кв.м, за адресою АДРЕСА_2 шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заява мотивована тим, що за укладеним між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 кредитним договором, у останньої винник обов`язок повернути заявнику кредит та відсотки за кредитним договором. Проте усупереч умовам кредитного договору позичальник не виконала узяті на себе договірні зобов`язання, грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим, станом на 17.06.2021 заборгованість за кредитним договором становить 104 749,20 грн. За доводами заявника, позичальник та поручитель намагаються уникнути від сплати кредитної заборгованості, оскільки розмір заборгованості є суттєвим, а обставини, що породили виникнення заборгованості вказують на неплатоспроможність позичальника (він не виконує узяті на себе боргові зобов`язання, відмовляється від пропонованих програм рефінансування, припинив відповідати на телефоні дзвінки банку тощо), у зв`язку з чим існують усі підстави забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідачів, оскільки отримавши позов позичальник та поручитель можуть прийняти заходи щодо відчуження належного їм майна та уникнути таким чином відповідальності щодо сплати заборгованості, не виконавши кредитні зобов`язання.

Суд, розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», зазначає, що одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову (Постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Відповідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункти 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову підставою для застосування судом забезпечувальних заходів є наявність у позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Водночас, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Мотивуючи необхідність застосування заходу забезпечення виконання рішення суду заявником не подано будь-яких доказів на підтвердження фактичних обставин, з якими пов`язується неможливість у подальшому виконати рішення суду, оскільки заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» ґрунтується лише на припущеннях щодо настання можливої події та можливості вплинути на відповідачів шляхом застосування заходів забезпечення позову. У той час, як саме лише посилання у заяві на потенційну можливість ухилення відповідачами від виконання узятих на себе зобов`язань, без наведення відповідного обґрунтування - не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Суд зазначає, що накладення арешту на майно відповідачів, що знаходиться у їх приватній та приватній спільній сумісній власності земельну ділянку площею 3,8685 га, житлову квартиру, площею 44,1 кв.м та нежиле приміщення аптеку, яке належить відповідачам на праві власності обмежить їхні права на розпорядження належним їм у законному порядку майном, при цьому застосування арешту на вказане майно жодним чином не вплине на фактичне виконання рішення суду у цій справі, оскільки предмет спору не відповідає виду забезпечення, яке просить застосувати заявник.

Оскільки, забезпечення позову застосовується судом лише у разі якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, то наведена заявником підстава, що відповідачі й надалі можуть ухилятися від виконання своїх зобов`язань, і судовий розгляд справи може надати їм таку можливість не відповідає меті та підставам вжиття заходів для забезпечення позову.

Отже, оцінивши доводи заявника, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки вона є безпідставною, заходи, які заявник просить застосувати не відповідають предмету спору, заява ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Райффайзен Банк» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко