ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" листопада 2021 р. Справа № Б-50/146-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Чернова В.О.

за участю сторін: керуючий реалізацією - Панасюк І.В.

розглянувши справу

за заявою ФОП Крупаткіна Наталія Романівна, м. Харків

до ФОП Крупаткіна Наталія Романівна, м. Харків

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ.

Ухвалою суду від 10.08.2010 порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Крупаткіна Н.Р., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Харківської області від 31.08.2010 у справі №Б-50/146-10 фізичну особу-підприємця Крупаткіну Наталю Романівну було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Ніколенка М.О., якого зобов`язано відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.13) виконати дії передбачені вказаною статтею, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

Ухвалою суду від 16.04.2013 ліквідатором по справі прзначено арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Ухвалою суду від 07.07.2014, в зв`язку з неналежним виконанням обов`язків було усунуто ліквідатора Татіщева О.Є. та призначено нового ліквідатора арбітражного керуючого Бєляєву О.В.

Ухвалою суду від 19.08.2015 ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Нескородєва С.М.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року усунено арбітражного керуючого Нескородєва С.М. від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Крупаткіної Н.Р. призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Панасюка І.В.

Ухвалою суду від 07.11.2019 здійснено перехід на норми нового Кодексу України з процедур банкрутства. Таким чином, подальший розгляд у справі про банкрутство ФОП Крупаткіної Н.Р. здійснюється за правилами нового Кодексу України з процедур банкрутства, до якої застосовується процедура погашення боргів боржника, яку здійснює керуючий реалізацією майна.

До суду 15.06.2021 надано повний звіт керуючого реалізацією майна, в якому він посилається на завершення процедури погашення боргів боржника та просить суд затвердити ліквідаційний звіт та закрити провадження у справі про банкрутство.

Розгляд справи по розгляду звіту керуючого реалізацією відкладався.

Присутній в судовому засіданні керуючий реалізацією звіт про завершення процедури погашення боргів боржника підтримує в повному обсязі та просить суд затвердити звіт, закрити провадження по справі.

Уповноважені представники інших кредиторів та боржника в судове засідання 18.11.2021, попри належне повідомлення також не з`явились, про причини неявки не повідомили, що, за висновком суду, враховуючи повідомлення їх належним чином, достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Стаття 202 ГПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Частина 1 цієї статті встановлює, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частина 3 цієї статті передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 13 та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України в редакції від 15.12.17 р., суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі, неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню спору та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

НОРМИ, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ.

18.10.2018 прийнятий новий Кодекс України з процедур банкрутства, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. Кодекс України з процедур банкрутства почав діяти з 21.10.2019.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою від 07.11.2019 судом здійснено перехід на норми нового Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, подальший розгляд справи про банкрутство ФОП Крупаткіної Н.Р. повинен відбуватись за нормами нового Кодексу України з процедур банкрутства.

Проте, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За цих обставин, оскільки ФОП Крупаткіну Н.Р. визнано банкрутом 31.08.2010, тобто під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції до 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство), ліквідаційну процедуру попередніми ліквідаторами було здійснено за нормами, діючими на той час, тобто під час дії Закону про банкрутство в редакції до 19.01.13, суд доходить висновку про застосування до даних правовідносин норм Закону про банкрутство у відповідній редакції та нового Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ І ВИСНОВОК СУДУ.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2021 призначено до розгляду звіт керуючого реалізацією.

Розглянувши наданий суду звіт про роботу арбітражного керуючого (ліквідатора/керуючого реалізацією) і документи, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури, суд встановив, що постановою Господарського суду Харківської області від 31.08.2010 фізичну особу-підприємця Крупаткіну Наталію Романівну визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено Ніколенка М.О. Ліквідатора зобов`язано відповідно до ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.13 (надалі - Закон про банкрутство) виконати необхідні ліквідаційні заходи щодо ліквідації боржника та задоволення вимог кредиторів. Ліквідатором у відповідності до приписів ст.ст. 47-49 Закону про банкрутство були виконані необхідні дії по банкруту.

В офіційному друкованому органі газеті "Голос України" №173 від 17.09.2010 було здійснено публікацію оголошення про визнання господарським судом Харківської області ФОП Крупаткіної Н.Р. банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т. 2 а.с. 19-22).

Попереднім ліквідатором Ніколенко М.О. було реалізовано все належне банкруту майно, яке складалось з трьох автомобілів.

Ухвалою суду від 25.05.2016 судом встановлений порядок розподілу грошових коштів, отриманих від реалізації майна банкрута, які було направлені на витрати та оплату послуг ліквідатора Нескородєва С.М. та в сумі 43155,94 грн заставному кредитору ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Після призначення ліквідатором по справі арбітражного керуючого Панасюка І.В. жодних активів виявлено не було, про що свідчать запити та отримані відповіді з: Укртрансбезпеки від 03.09.2019, АТ "Укрзалізниці" від 21.08.2019, ГУ ДФС у Харківській області від 27.08.2019, Харківської митниці ДФС від 30.08.2019, ФСС України Харківського відділення від 20.08.2019, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності за № 261535816.

Керуючим реалізацією Панасюк І.В. на виконання приписів ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства також проведено інвентаризацію активів банкрута, про що видано наказ №1 від 01.08.2019, за результатом проведення якої будь-яких активів не виявлено (інвентаризаційні описи та акти від 01.08.2019).

З урахуванням вищезазначеного, ліквідатором/керуючим реалізацією був складений реєстр вимог кредиторів, згідно ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, до якого увійшли вимоги наступних кредиторів: ФОП Гуріна Т.М., м. Рубіжне Луганської обл. в сумі 136138,94 грн; ФОП Бондарев В.В., м. Харків в сумі 142863,82 грн; ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" в сумі 277 989,84 грн; ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в сумі 330413,01 грн; ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 123795,83 грн.

З наявного в матеріалах справи листа з Управління ДАІ від 16.12.2015 (т. 8 а.с. 13-14) вбачається про відсутність за банкрутом зареєстрованих транспортних засобів і свідчить про їх реалізацію. Ліквідатором скликано засідання зборів кредиторів, проте жоден кредитор на засідання не з`явився.

Ліквідатором складено реєстр з непогашеною сумою заборгованості перед кредиторами на загальну суму 1 011 198,44 грн, які були неоплачені, в зв`язку з відсутністю майна у банкрута, яке можна було б направити на задоволення вимог його кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 після завершення розрахунків з кредиторами громадянин-підприємець, визнаний банкрутом, звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів, що були заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом другим цієї частини.

Абзацом другим ч. 2 ст. 49 передбачено, що вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання громадянина-підприємця банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством України.

Вищезазначені норми Закону про банкрутство кореспондуються з п. 6 ст. 31 Закону про банкрутство якою визначено, що вимоги кредиторів не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними. Ця норма статті 31 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 носить універсальний характер.

Таким чином, ч.2 ст.49 вищезазначеного закону передбачено, що громадянин-підприємець звільняється від подальшого виконання усіх вимог кредиторів, що були заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, за винятком вимог особистого характеру.

Разом з тим, 18.10.2018 прийнятий новий Кодекс України з процедур банкрутства, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. Кодекс України з процедур банкрутства почав діяти з 21.10.2019.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, господарський суд при прийнятті рішення про затвердження звіту арбітражного керуючого після визнання боржника банкрутом та після набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства, повинен керуватися саме цими нормами.

Проте, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За цих обставин, суд доходить висновку про необхідність перевірки вжиття ліквідатором заходів для проведення ліквідаційної процедури по банкруту на підставі ст.ст. 22-32, 47-49 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.13 (за нормами якого боржника визнано банкрутом) та перевіряє наявність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство за нормами нового Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, суд зазначає, що, як Законом про банкрутство в редакції до 19.01.2013 (статті 25, 26, 32) (що був чинним на час відкриття ліквідаційної процедури боржника), так і чинним Кодексом України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) (статті 61, 62, 65) передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору (керуючому реалізацією) в ході ліквідаційної процедури (процедури погашення боргів) та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора (керуючого реалізацією) і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з частиною третьою статті 12 Кодексу під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Одним з критеріїв добросовісності дій керуючого реалізацією майна на стадії затвердження судом звіту керуючого реалізацією майна боржника є отримання арбітражним керуючим інформації стосовно майна банкрута з максимально актуалізованою інформацією відносно дати подання господарському суду на затвердження звіту керуючого реалізацією майна боржника.

Отже, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Як встановлено судом, все майно, яке було включено до ліквідаційної маси банкрута, реалізовано ще першим ліквідатором Ніколенко М.О. Керуючим реалізацією Панасюком І.В. вжито додаткових заходів з метою виявлення активів, проте будь-яких активів виявлено не було, про що суду надав актуальну інформацію.

Згідно ч. 6 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Частиною 2 ст. 134 зазначеного Кодексу передбачено, що фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

На підставі вищенаведеного, оскільки арбітражним керуючим Панасюком І.В. проведені всі необхідні дії як по процедурі ліквідації банкрута, так і по виконанню процедури погашення боргів (за нормами нового Кодексу), враховуючи, що строк ліквідаційної процедури у даній справі триває понад 11 років, що не відповідає принципу розумності строку розгляду справ судом, суд доходить висновку про повноту виконаних арбітражним керуючим дій.

За таких обставин, в зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких активів, які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості, суд вважає за необхідне затвердити звіт керуючого реалізацією, завершити процедуру погашення боргів боржника.

Керуючись ст.ст. 31, 32, п. 6 ст. 40, ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013, п. 9 ч. 1 ст. 90, ст.ст. 130-137 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233-235 України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Затвердити звіт керуючого реалізацією.

2. Завершити процедуру погашення боргів фізичної особи Крупаткіної Наталії Романівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

3. Звільнити фізичну особу - Крупаткіну Наталію Романівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В00 № 628843, місце проведення державної реєстрації - Виконком Харківської міської ради за № 2 002612, дата реєстрації - 14.09.2004) від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними.

Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом:

- не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому цим Кодексом.

- така особа зобов`язана перед укладенням договорів позики, кредитних договорів, договорів поруки чи договорів застави письмово повідомляти про факт своєї неплатоспроможності інші сторони таких договорів.

4. Зобов`язати державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця Крупаткіної Наталії Романівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В00 № 628843, місце проведення державної реєстрації - Виконком Харківської міської ради за № 2 002612, дата реєстрації - 14.09.2004), та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття фізичної особи підприємця з обліку.

5. Провадження у справі закрити.

6. Ухвалу направити керуючому реалізацією, кредиторам, державному органу з питань банкрутства, державному реєстратору, ДВС за місцезнаходженням банкрута, ГУ ДПС у Харківській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 23.11.2021.

Суддя Міньковський С.В.