09 листопада 2021 року
Справа № 908/2008/20
за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2021 (суддя - Горохов І.С.) та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 (головуючий судді - Чередко А.Є., судді: Коваль Л.А., Мороз В.Ф.)
за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крампромекспорт",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради
треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірха Ірина Сергіївна
про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства, скасування реєстраційних дій.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на обставини порушення вимог закону та установчих документів товариства під час скликання та проведення загальних зборів учасників, позбавлення учасників товариства можливості взяти участь у загальних зборах, порушення прав та законних інтересів учасників товариства рішеннями загальних зборів, внаслідок чого позивачів на підставі нікчемних договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі товариства від 11.12.2017 було незаконно виключено зі складу учасників товариства.
Господарський суд Запорізької області рішенням від 22.01.2021 у справі №908/2008/20, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021, у задоволенні позову відмовив.
Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані відсутністю підстав для визнання недійсним, зокрема, рішення загальних зборів учасників ТОВ "Крампромекспорт" від 12.12.2017, з огляду на встановлення судами обставин волевиявлення позивачів на делегування ОСОБА_6 усіх без виключення повноважень учасників ТОВ "Крампромекспорт" та факту відчуження належних позивачам часток у статутному капіталі товариства на підставі договорів купівлі-продажу від 11.12.2017, які від імені продавців правомірно були укладені ОСОБА_6 .

Суди зазначили, що формальні порушення процедури скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ "Крампромекспорт" від 12.12.2017, зокрема, щодо ініціатора та підстав скликання зборів, строку призначення, повідомлення учасників про призначення зборів та порядок денний, обрання голови зборів, зазначення у протоколі зборів від 12.12.2017 про виключення, а не вихід позивачів зі складу учасників ТОВ "Крампромекспорт" не призвели до порушення прав позивачів та не можуть бути підставами для визнання рішень загальних зборів учасників ТОВ "Крампромекспорт" недійсними.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у даній справі та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У якості підстави касаційного оскарження скаржник вказав пункти 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), пославшись на:

-застосування судами першої та апеляційної інстанцій статей 6, 11, частини 1 статті 202, частини 3 статті 203, частини 1 статті 205, статті 207, частини 1 статті 215, статей 229-233, частини 1 статті 627, статті 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) без урахування правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц; статті 89 ЦК України та статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) без урахування правового висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №910/605/18, від 20.02.2019 у справі №910/4476/18, від 27.05.2020 у справі №908/1616/19 та від 26.02.2021 у справі №905/565/19; статей 10, 61 Закону України "Про господарські товариства" без урахування правового висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16, від 14.05.2020 у справі №910/3722/18 та у постановах Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі №3-39гс14, від 26.10.2016 у справі №3-1179гс16; пункту "д" частини 1 статті 10, частин 1-3 статті 53 Закону України "Про господарські товариства", частин 1, 2 статті 147 ЦК України без урахування правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №916/2303/19;

-відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частин 1, 2, 3 статті 10, пункту 10 частини 4 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у подібних правовідносинах щодо наслідків долучення до реєстраційної справи неукладених (підроблених) договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі товариства та прийняття на підставі цих договорів рішень загальних зборів товариства; щодо врахування або неврахування договорів купівлі-продажу частки статутного капіталу, які не були долучені до матеріалів реєстраційної справи товариства; щодо набуття третіми особами прав на частку в статутному капіталі товариства на підставі недолученого до реєстраційної справи договору купівлі-продажу частки та набуття корпоративних прав на підставі рішення загальних зборів, за умови недолучення до реєстраційної справи такого договору; щодо виключення учасників з товариства на підставі рішення загальних зборів, за умови долучення до реєстраційної справи товариства неукладеного договору.

09.11.2021 Верховний Суд ухвалив постанову, якою рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 908/2008/20 скасував, справу №908/2008/20 передав на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалюючи вказану постанову Верховний Суд виходив, зокрема з того, що суди першої та апеляційної інстанцій не з`ясували, чи є вимоги, заявлені позивачами належним способом захисту, чи призведе задоволення цих позовних вимог до відновлення порушених прав позивачів.

Відповідно до частини третьої статті 34 ГПК України суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Крампромекспорт" та скасування реєстраційних дій - державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи та до відомостей про юридичну особу, позивачі, як учасники товариства, прагнуть поновити своє право володіння частками у статутному капіталі ТОВ "Крампромекспорт", тобто прагнуть відновлення становища, яке існувало до прийняття, зокрема, оспорюваного рішення загальних зборів від 12.12.2017, що безпосередньо вбачається з предмету і підстав позову.

Тобто, у спірних правовідносинах поновлення порушених корпоративних прав позивачів у разі здійснення їх захисту в судовому порядку безпосередньо пов`язане зі здійсненням державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи складу учасників ТОВ "Крампромекспорт", тобто пов`язане з відносинами у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а тому ефективність обраного позивачами способу захисту їх порушених корпоративних прав визначається з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити такі права, у цьому випадку здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників ТОВ "Крампромекспорт".

Погоджуюсь з висновками Верховного Суду, що на сьогодні існує стала та послідовна судова практика Великої Палати Верховного Суду щодо способу захисту прав особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підкреслювала, що єдиний належний спосіб захисту у такій категорії справ міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", зокрема, у пунктах 60 - 61 постанови від 22.10.2019 у справі №923/876/16 (провадження №12-88гс19) зазначила, що позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

У пункті 32 постанови від 18.03.2020 у справі №466/3221/16-а та пункті 43 постанови від 01.04.2020 у справі №813/1056/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що вичерпний перелік способів захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. У разі, якщо позивач прагне відновити склад учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів, і таке відновлення не може бути здійснене шляхом стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт "е" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону), то належним способом захисту в цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

З огляду на вищенаведену позицію Великої Палати Верховного Суду, обраний позивачами спосіб захисту, як неефективний, не призведе до відновлення їх порушених права, адже задоволення заявлених у даній справі вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з цим, вважаю, що Верховний Суд у цій справі, враховуючи необхідність врахування висновку щодо застосування норми права, викладеного в постановах Верховного Суду, мав повноваження зробити правовий висновок, що позивачами у цій справі обрано спосіб захисту прав та інтересів, який не є ефективним. Отже у Верховного Суду були відсутні підстави для направлення справи на новий розгляд на підставі пунктів 1, 3 частини 3 статті 310 ГПК України, оскільки невірно обраний спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті (пункт 29 постанови Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №911/269/19). Оцінка аргументів сторони щодо обґрунтованості позовних вимог по суті спору має бути зроблена у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивачів до суду у спорі про право із застосуванням належного способу захисту.

Зокрема, вважаю, що оцінка доводів позивачів щодо порушення процедури скликання загальних зборів, належного/неналежного повідомлення їх про призначення загальних зборів учасників та про порядок денний, а також відчуження належних їм часток у статутному капіталі товариства на підставі, як вважають позивачі, нікчемних договорів купівлі-продажу від 11.12.2017, при новому розгляді справи, (з огляду на обрання позивачами неефективного способу захисту) не призведе до відновлення їх порушених прав та не матиме наслідком відновлення становища позивачів, яке існувало до прийняття оспорюваних рішень, оскільки у судів першої та апеляційної інстанцій будуть відсутні підстави для правових висновків в межах даної справи по суті заявлених позовних вимог.

Отже, на мою думку, у цій справі Верховний Суд дійшов неправомірних висновків про скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 908/2008/20 та направлення справи № 908/2008/20 на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

На мою думку, Верховний Суд мав змінити вказані судові рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виклавши їх мотивувальну частину в редакції прийнятої постанови, а саме про відмову в задоволенні позову саме з підстав обрання позивачами неефективного способу захисту.

Суддя С. Бакуліна