УХВАЛА

м. Київ

25.11.2021Справа № 910/18876/21
Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНВІ ТРАНС» про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ГРУП ПЛЮС» про стягнення заборгованості за договором №2К-13/11/20 про надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування від 13.11.2020 в сумі 106 699, 11 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНВІ ТРАНС» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ГРУП ПЛЮС» про стягнення заборгованості за договором №2К-13/11/20 про надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування від 13.11.2020 в сумі 106 699, 11 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНВІ ТРАНС» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в його видачі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.26 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020», чинній від 01.09.2021) встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

У той же час, додані до заяви про видачу судового наказу копії документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не завірені належним чином, відповідно до зазначених норм чинного законодавства, оскільки не містять слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища і дати засвідчення копії, а відтак заявником не виконано вимог п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки заявником не дотримано вимог п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, то суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АНВІ ТРАНС» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ГРУП ПЛЮС» про стягнення заборгованості за договором №2К-13/11/20 про надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування від 13.11.2020 в сумі 106 699, 11 грн.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.А.Карабань