РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2021Справа № 910/12496/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (вул. Предславинська, 34-а, Київ, 03150, ) в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Слов`янська теплова електрична станція" (вул. Січових Стрільців, 9, м. Миколаївка, Донецька обл., 84180, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парімет Груп" (вул. Стрийська, 4, Київ, 03062, )

про стягнення 156 120, 00 грн,

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Слов`янська теплова електрична станція" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парімет Груп" (далі - відповідач) про стягнення 156 120, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на поставку продукції №100 від 20.02.2020 (далі - договір) щодо поставки у визначений строк обумовленого товару, у зв`язку з чим виконання зобов`язання втратило інтерес для позивача та з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі стягнення 156 120, 00 грн, сплачені позивачем у якості попередньої оплати згідно рахунку №СФ-0000002 від 02.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 06.08.2021 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Стрийська, 4, Київ, 03062, проте повернена із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надіслав ухвалу про повідомлення про розгляд справи за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

При цьому, судом також враховано, що за приписами ч.1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статей 165,251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 між Публічним акціонерним товариством "Донбасенерго" (далі - позивач; покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Парімет Груп" (далі - відповідач; постачальник) укладено договір №100 на поставку продукції (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики якої зазначені в додатку №1 до договору.

Згідно з п. 1.3. договору умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс-2010, які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору. В разі наявності розбіжностей між умовами договору і нормами Інкотермс-2010, перевага надається умовам договору.

Відповідно до п. 2.1. - 2.3. договору ціна договору складає без ПДВ 199 500,00 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок.), ПДВ 20% - 39 900,00 грн. (Тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок,), разом з ПДВ - 239 400,00 грн, (Двісті тридцять дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок.). Ціни на продукцію визначаються в додатку №1 до договору. Розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку і строки, зазначені у додатку №1 до договору.

Приймання-передача продукції за цим договором здійснюється сторонами на підставі "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості", затвердженої постановою Держарбітру при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. №П-6 зі змінами і доповненнями, "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості", затвердженої постановою Держарбітру при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. №П-7 зі змінами і доповненнями, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 5.1. договору).

За умовами п. 7.1. договору покупець, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену продукцію та приймати поставлену продукцію, в свою чергу постачальник зобов`язаний забезпечити поставку продукції у порядку й строки, встановлені цим договором.

Договір набирає чинності з моменту його погодження та підписання Головою правління ПАТ "Донбасенерго" або особою, уповноваженою Головою правління ПАТ "Донбасенерго" на погодження (укладення) такого роду договорів і діє 31 березня 2021 року, але у будь-якому разі дія договору продовжується до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань» (п. 12.1. договору в редакції, викладеній у додатковій угоді №1 від 21.12.2020 до договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його укладення обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2020, а в частині гарантійних зобов`язань постачальника - до повного належного виконання (п. 12.1. договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили поставку товару на загальну суму 239 400, 00 грн з ПДВ, а саме: муфта зубчаста ротор редукторна - ротор турбіни ТПН 1,2 кресл. 21 - 13004СБ на суму 29 500, 00 грн; муфта з`єднання приводу турбіни ОК-18ПУ і насоса ПН 1500-350-4М (ТПН-2) кресл. 25 - 9303СБ. на суму 170 000, 00 грн.

Ціна договору складає без ПДВ 199 500,00 грн., ПДВ 20% - 39 900,00 грн, разом з ПДВ - 239 400,00 грн (п. 2 додатку №1 до договору).

Попередня оплата 80% від вартості заявленої партії продукції, здійснюється після набрання чинності договором на підставі виставленого рахунку. Остаточний розрахунок здійснюється покупцем протягом 30 к.д. з дати постачання продукції, на підставі виставленого рахунку (п. 3 додатку №1 до договору).

Постачальник здійснює поставку продукції на умовах поставки - DDP, склад покупця, за адресою м. Миколаївка, вул. Промислова 10. відповідно до Правил «Інкотермс- 2010» (п. 4 додатку №1 до договору).

Строк поставки: протягом 110 к.д. з моменту попередньої оплати заявленої партії продукції (п. 5 додатку №1 до договору).

На підставі виставленого відповідачем рахунку №СФ-0000002 від 02.03.2020 позивачем було здійснено попередню оплату у загальному розмірі 191 520, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №5548 від 10.04.2020 на суму 50 000, 00 грн, №5627 від 13.04.2020 на суму 50 000, 00 грн, №5711 від 14.04.2020 на суму 50 000, 00 грн, №5814 від 15.04.2020 на суму 41 520, 00 грн.

24.09.2020 відповідачем була здійснена поставка партії продукції - муфта зубчаста ротор редукторна - ротор турбіни ТПН 1,2 кресл. 21 - 13004СБ на суму 29 500, 00 грн на суму 35 400, 00 грн з ПДВ, про що свідчить видаткова накладна №РН-0000009 від 22.09.2020.

У зв`язку з тим, що решта обумовленого товару відповідачем поставлена не була, позивач звернувся до постачальника з листом, у якому просив повернути грошові кошти у розмірі 156 120, 00 грн.

28.03.2021 відповідач надіслав позивачу відповідь на претензію вих. №28/03-21, у якій підтвердив, що станом на день складення відповіді не здійснив поставку товару у встановлений договором строк, однак, як зазначив постачальник, затримка поставки товару виникла з причин, які об`єктивно не залежать від ТОВ "Парімет Груп".

Відтак, оскільки відповідачем вказані вимоги щодо повернення коштів залишено без задоволення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5 додатку №1 договору сторони погодили строк поставки товару 110 к.д. з моменту попередньої оплати заявленої партії продукції.

Відтак, враховуючи дату здійснення позивачем останнього платежу - 15.04.2020, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пункту 5 додатку №1 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару на момент розгляду справи настав.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач поставку товару в обумовлені строки не здійснив.

При цьому, частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, факт здійснення позивачем попередньої оплати товару та відсутність доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару або повернення спірної суми, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів поставки товару у визначений договром строк, які і не надав доказів повернення сплаченої позивачем суми попередньої оплати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 231, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парімет Груп" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Парімет Груп" (вул. Стрийська, 4, Київ, 03062, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (вул. Предславинська, 34-а, Київ, 03150, ) грошові кошти у сумі 156 120 (сто п`ятдесят шість тисяч сто двадцять) грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 341 (дві тисячі триста сорок одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2021

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА