ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1087/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кулик Т.Б., ордер серія АМ №1015977 від 06.10.2021,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гріль Трейд" (с.Неборівка, Пулинський район, Житомирська область)

до Господарського товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Орхідея" (м.Житомир)

про стягнення 245518,80грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гріль Трейд" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Господарського товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Орхідея" про стягнення 245518,80грн помилково перерахованих грошових коштів, а також судових витрат. В якості правових підстав позову позивач посилається на положення ст.1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.11.2021 відкладено розгляд справи по суті на 29.11.2021.

29.11.2021 до суду надійшли пояснення директора позивача в яких останній зазначив, що 08.12.2020 року платіжним дорученням №24 і 17.12.2020 платіжним дорученням №32 відповідачу були помилково перераховані кошти в загальній сумі 245518,80грн. Вказав, що оскільки відповідач безпідставно набув майно у вигляді вказаних грошових коштів і останній ігнорує вимоги щодо повернення вказаних коштів, сума 245818,80грн підлягає стягненню на користь ТОВ "Гріль Трейд".

Представник позивача в судовому засіданні 29.11.2021 позовні вимоги про стягнення 245518,80грн грошових коштів та 3682,78грн судових витрат підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові та письмових поясненнях від 29.11.2021. Питання про стягнення з відповідача витрат позивача на надання правової допомоги, представник позивача просила не розглядати посилаючись на неможливість надання доказів їх понесення.

Відповідач повноважного представника в судове засідання 29.11.2021 не направив, письмового відзиву на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Так, Господарським судом Житомирської області було вжито заходів щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, шляхом направлення засобами поштового зв`язку копії ухвал суду на юридичну адресу вказану у позовній заяві, а саме: 10004, м.Житомир, вул.Романа Шухевича (колишня вул.Сабурова), 3. Дана адреса також зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Однак, поштова кореспонденція повернулась неврученою, зокрема, до суду 22.11.2021 повернулась з відміткою поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" копія ухвали Господарського суду Житомирської області від 08.11.2021, яка надсилалась на юридичну адресу відповідача: 10004, м.Житомир, вул.Романа Шухевича (Сабурова), 3 (а.с.36-39).

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У даному випадку суд приймає до уваги те, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялась судом на його офіційну адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи на офіційному сайті Господарського суду Житомирської області на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ 08.11.2021 було розмішено оголошення про призначення судового засідання на 29.11.2021 о 12:00 для розгляду по суті справи №906/1087/21.

Також, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових актів.

Слід врахувати, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи. Вищезазначені положення у сукупності зобов`язують відповідача до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування господарського процесу.

Суд також звертає увагу, що у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок, зокрема про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 р.).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано норми Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача в судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, у грудні 2020 року ним на рахунки відповідача перераховано з власних банківських рахунків в АТ "УКРСИББАНК" та АТ "ПУМБ" на банківський рахунок відповідача - Господарського товариства з обмеженою відповідальністю "Орхідея" в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", грошові кошти у загальному розмірі 245518,80 грн.

На підтвердження факту перерахування коштів до позову долучено копії:

платіжного доручення №24 від 08.12.2020, відповідно до якого на рахунок відповідача проведено платіж на суму 155518,80грн;

платіжного доручення №32 від 17.12.2020, відповідно до якого на рахунок відповідача проведено платіж на суму 90000,00грн.

Стверджуючи, що вказані кошти перераховані на рахунок відповідача помилково, за відсутності будь-яких договірних та інших відносин із товариством, позивач просить повернути їх шляхом стягнення з відповідача в судовому порядку на підставі ст.1212 ЦК України.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд встановив таке.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17).

Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №910/16334/19.

Приписами ст. ст.11, 202 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з п.19 "Указівок щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях та їх реєстрів", які є Додатком №9 до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 за №22, однією із вимог щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів є призначення платежу.

Цей реквізит у платіжних дорученнях, меморіальних ордерах та платіжних вимогах-дорученнях заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 цієї Інструкції.

Так, згідно з п.3.7 Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Матеріалами справи встановлено, що спірні кошти у загальній сумі 245518,80грн були перераховані позивачем відповідачу із призначенням платежів 08.12.2020 - "оплата за послуги згідно рахунку, у т.ч. ПДВ 20% - 25919,80грн", 17.12.2020 - "попередня оплата за влаштування паркану згідно рахунку, без ПДВ".

Поряд з тим, ні позивачем, ні відповідачем не було надано суду рахунків на оплату та/або актів виконаних робіт чи укладеного між сторонами договору на виконання робіт в якому б сторони погодили усі істотні умови договору, хоча ухвалою від 08.10.2021 суд зобов`язував позивача надати, в т.ч. рахунки, які виставлялись позивачем відповідачу відповідно до платіжних доручень №24 від 08.12.2020 та №32 від 17.12.2020, а відповідача - всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Також суду не надано доказів підписання сторонами будь-яких первинних документів на підтвердження факту виконання відповідачем робіт чи надання послуг, зокрема, по влаштування паркану з огляду на призначення платежу, яке вказане в платіжному доручення №32 від 17.12.2020 - попередня оплата за влаштування паркану.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Тож, питання про наявність/відсутність договірних відносин щодо надання послуг/виконання робіт на спірну суму має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вирогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України.

У даному випадку, за поданими доказами, судом не встановлено обставин як існування між позивачем та відповідачем договірних відносин так і наявності документально підтвердженого факту надання відповідачем позивачу послуг по влаштуванню паркану чи інших послуг/робіт, що було б підставою для отримання коштів в загальній сумі 245518,80грн. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які замовлення, рахунки, договори, листи, первинні бухгалтерські документи тощо.

За наведеного, у суду відсутні підстави вважати, що перераховані позивачем у грудні 2020 року кошти в загальній сумі 245518,80грн, набуті відповідачем за наявності правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, договору або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов`язання передбачені статті 1212 Цивільного кодексу України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов`язаннях.

Отже за відсутності факту існування будь-яких підтверджених документальними доказами правовідносин, які б передбачали необхідність перерахування коштів, відповідач зобов`язаний був повернути безпідставно отримані кошти одразу після їх отримання без належної правової підстави.

Позивач звернувся до відповідача з листом №12 від 02.07.2021, в якому просив повернути помилково перераховані кошти в сумі 245518,80грн (а.с.9, докази надіслання та отримання - а.с.11-12). Однак, відповідач відповіді на лист позивача від 02.07.2021 не надав, кошти позивачу не повернув (в матеріалах справи відсутні докази протилежного).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо повернення позивачу коштів в сумі 245518,80грн у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги не виконав.

Враховуючи вищевикладене, надавши правову кваліфікацію доказам, які подані до справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених вимог. Відповідно, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гріль Трейд" про стягнення з Господарського товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Орхідея" грошових коштів в сумі 245518,80грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Питання щодо відшкодування витрат позивача на надання правової допомоги судом не розглядається, з огляду усне клопотання представника позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Господарського товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Орхідея" (10004, м.Житомир, вул.Романа Шухевича (Сабурова), будинок 3, ідентифікаційний код 22048438) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гріль Трейд" (12046, Житомирська область, Пулинський район, с.Неборівка, вул.Лісова, будинок 70, ідентифікаційний код 43849337) кошти в сумі 245518,80грн та 3682,78грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.11.21

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1 - в справу,

2 - позивачу (рек.), представнику позивача - адвокату Кулик Т.Б. на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (рек.з пов.)