РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2021Справа № 910/14923/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КД ГРУПП"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 144 853,20 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КД ГРУПП" звернулось із позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 144 853,20 грн заборгованості за поставлений товар за видатковою накладною № 474 від 11.05.2021 за договором №17491/53-124-13-21-14468 від 27.04.2021, а саме: 143 820,00 грн основного боргу, 734,28 грн 3% річних, 298,92 грн інфляційних втрат.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.09.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи, ухвалу суду від 20.09.2021 позивач отримав - 12.10.2021, відповідач - 11.10.2021.

11.10.2021 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому учасник справи факт поставки на спірну суму та наявність боргу підтвердив, пояснивши, що прострочення виконання зобов`язання виникло через скрутне матеріальне становище товариства, неврегульований на законодавчому рівні механізм погашення заборгованості ДП «Енергоринок», як єдиного покупця та продавця електроенергії в Україні перед ДП «Енергоатом», яка становить на даний час 12 млн грн, що призвело до кризового стану електричної галузі та неможливості виконання ДП «Енергоатом» своїх зобов`язань щодо оплати вартості поставленого позивачем товару. Також учасник справи зауважив про невірне визначення позивачем строку оплати та періодів прострочення та відповідно неправомірне нарахування 3% річних та інфляційних втрат у більшому розмірі; через відсутність реальної можливості здійснення розрахунків відповідачем, просив відстрочити виконання рішення суду на 3 місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Позивач правом на подачу відповіді на відзив не скористався.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

21.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КД ГРУПП" (постачальник за договором, позивач) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений Підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (покупець, відповідач) був укладений договір поставки №17491/53-124-13-21-14468, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець - прийняти та оплатити продукцію згідно із специфікацією (додаток №1 до договору), а саме: «Ганчір`я бавовняне обтиральне сорт «ТРИКОТАЖ» у кількості 11 000 кг, вартістю 155 100,00 грн з ПДВ.

У п.1.3 договору визначено строк поставки товару: 20 календарних днів з дати укладення сторонами договору.

Відповідно до п.4.1 договору, ціна договору складає: 155 100,00 грн з ПДВ.

За умовами п.5.1 договору, оплату товару покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості.

Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця (п.5.4 договору).

Відповідно до п.11.1, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань.

Матеріалами справи встановлено та відповідачем не заперечується, що на виконання умов договору позивач за видатковою накладною № 474 від 11.05.2021 на суму 155 100,00 грн, яка підписана та скріплена печатками обох сторін без зауважень, поставив, а відповідач прийняв товар по договору поставки №17491/53-124-13-21-14468 від 27.04.2021 на загальну суму 155 100,00 грн з ПДВ.

08.07.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією № 108 про сплату 155 100,00 грн. вартості отриманого товару за накладною № 474 від 11.05.2021, строк виконання зобов`язання з оплати якого настав 25.06.2021.

Згідно банківської виписки з рахунку позивача, копія якої долучена до справи, 30.07.2021, відповідач перерахував на рахунок позивача в якості оплати за товар грошові кошти у сумі 11 280,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує про невиконання відповідачем зобов`язань з оплати 143 820,00 грн вартості поставленого товару за видатковою накладною № 474 від 11.05.2021 по договору, за прострочення виконання зобов`язання нараховано також до стягнення з відповідача 734,28 грн 3% річних, 298,92 грн інфляційних втрат.

Відповідач факту наявності невиконання зобов`язання на спірну суму у відзиві не заперечив, зазначаючи, що строк оплати настав 05.07.2021.

Розглянувши спір по суті заявлених вимог, суд зазначає таке.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору №17491/53-124-13-21-14468 від 27.04.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини за договором поставки, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами п.5.1 договору, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад покупця.

Долучена до справи видаткова накладна № 474 від 11.05.2021, яка підписана сторонами, приймається судом в якості належного доказу поставки позивачем та прийняття відповідачем товару по договору на суму 155 100,00 грн.

Судом встановлено, що видаткова накладна № 474 від 11.05.2021 у графі отримувача має відмітку про отримання товару уповноваженим представником відповідача «Погонець К.М. Зав.скл …19.05.2021», що позивачем жодним чином не спростовано, пояснень щодо зазначення цієї дати поставки не надано.

Проте, позивачем при здійсненні розрахунку не враховані приписи частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України: якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, строк оплати за поставлений 19.05.2021 товар настав 05.07.2021, з огляду на те, що 03.07.2021- субота, що унеможливлює виконання зобов`язання у вихідний день.

Доказів оплати відповідачем 143 820,00 грн вартості неоплаченого товару у визначений строк та станом на час розгляду даної справи по суті спору ( з урахуванням здійснення оплати 30.07.2021 у сумі 11 280,00 грн), суду не надано.

Враховуючи, що строк виконання грошових зобов`язань відповідача на спірну суму є таким, що настав, за відсутності доказів погашення заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 143 820,00 грн. боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 734,28 грн 3% річних за період з 04.07.2021 по 01.09.2021 прострочення, 298,92 грн інфляційних втрат за липень 2021, з урахуванням часткової оплати 30.07.2021 та настання строку оплати 03.07.2021.

Як вже зазначалось судом, строк оплати вартості 155 100,00 грн отриманого товару за видатковою накладною № 474 від 11.05.2021 (фактично товар отримано 19.05.2021) настав 05.07.2021, відповідно прострочення з 06.07.2021, день оплати 30.07.2021 не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних.

За перерахунком суду, належними до стягнення за вказаний позивачем період є 707,86 грн 3% річних та 155,10 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач відсутність обов`язку здійснення оплати вартості отриманого товару та звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, не довів, стверджувань позивача належними засобами доказування не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КД ГРУПП" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 143 820,00 грн основного боргу, 707,86 грн 3% річних, 155,10 грн інфляційних втрат. В решті позову належить відмовити за недоведеністю підстав нарахування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення суду на 3 календарні місяці з моменту набранням рішенням законної сили.

Частиною 6 статті 238 ГПК України визначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення;

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав належних доказів, що доводять неможливість своєчасного виконання судового рішення та підтверджують наявність підстав для відстрочення його виконання.

Доводи відповідача про скрутне фінансове становище не є безумовними підставами для відстрочення виконання рішення суду. При цьому, фінансові складнощі не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, такий стан справ відповідача є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.

Доказів реальної можливості виконати рішення суду за умови надання відстрочення виконання відповідачем не надано, згоди позивача на відстрочення виконання рішення суду не отримано.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/14923/21.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 248-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Назарівська,3, код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КД ГРУПП" (02094, м.Київ, вул.Магнітогорська 1Б,оф. 219, код 44123170) 143 820 (сто сорок дві тисячі вісімсот три тисячі вісімсот двадцять) грн 00 коп основного боргу, 707 (сімсот сім) грн 86 коп 3% річних, 155 (сто пятдесят п`ять) грн 10 коп інфляційних втрат, 2267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн 33 коп витрат по сплаті судового збору

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. У задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/14923/21 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак