ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 Справа № 917/1488/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз"

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

про стягнення 32 713 132,86 грн

за участю представників: від позивача: Заліпа Н.Ю., від відповідача: Данілова Н.Н.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося з позовом Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення 32 713 132,86 грн за договором розподілу природного газу № 1-02/02/14Р від 26.12.2016, у тому числі: 32 310 797,04 грн - основного боргу, 62 408,53 грн 3% річних, 339 927,29 грн - пені.

Відповідач у відзиві (вхід. № 11215 від 08.10.2021; а.с.30-35) повідомив, що:

- відповідно до Статуту ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" основними напрямками діяльності підприємства є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів;

- єдиним джерелом надходження коштів відповідачу, в т.ч. на погашення заборгованості, є грошові кошти отримані від реалізації теплової енергії та надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за затвердженими тарифами;

- положення чинного законодавства створюють ситуацію, за якої в умовах відсутності вільних оборотних коштів у підприємства постійно існуватиме заборгованість, зокрема, перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». Разом з тим, вирішення вказаної проблеми не змінить існуючої ситуації через постійне існування дебіторської заборгованості перед ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго'. Одночасно з тим, розподілення природного газу логічно має передувати відпуску теплової енергії, оскільки останній неможливий без першого. Проте, провести оплату за розподіл природного газу можливо лише після отримання плати за відпущену теплову енергію;

- в провадженні окружного адміністративного суду м. Києва перебуває справа № 640/10634/19 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до НКРЕКП про визнання протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та зобов`язання вчинити певні дії;

- «Полтаватеплоенерго» застосовує до кінцевих споживачів (населення) тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що встановлені НКРЕКП у грудні 2018 року (до моменту введення в дію Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»). Вказані тарифи не забезпечують покриття економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із виробництвом та наданням послуг, і не враховують неодноразового підвищення у 2019-2020 роках тарифів на послугу з транспортування та розподілу природного газу, електроенергію, зміну відповідно до законодавства розміру мінімальної заробітної плати та інших складових тарифів;

- наявні підстави для зменшення розміру штрафних санкцій через встановлення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» економічно необґрунтованих тарифів;

- заборгованість за послугу розподілу природного газу виникла з незалежних від підприємства причин, без фінансової підтримки самостійно погасити постійно зростаючу заборгованість підприємство не має можливості;

- господарська діяльність відповідача є збитковою;

- відповідач прохає зменшити розмір пені на 90 % на підставі частини 3 статті 551 ЦК України.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 11476 від 18.10.2021; а.с.66-67) зазначив, що зменшення пені 90 % нівелюватиме саме значення пені як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання грошових коштів за надані ним послуги; позивач знаходиться у важкому фінансовому становищі, є збитковим; надане відповідачем клопотання про зменшення розміру пені на 90% безпідставним з огляду на недоведеність відповідачем обставин, які б підтверджували винятковість даного випадку.

Відповідач у запереченні на відповідь (вхід. № 12146 від 03.11.2021; а.с.74-75) повідомив, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану та господарської діяльності позивача, понесення позивачем збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору № 1-02/02/14Р.

У цій справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 року цей позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.24).

Ухвалою від 27.09.2021 суд відкрив провадження у справі № 917/1488/21, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче засідання та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи (а.с.26-27).

Ухвалою від 04.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.83-84).

Про час та місце розгляду справи по суті позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 05.11.2021, розпискою сторін від 04.11.2021 (а.с.81, 85, 86).

Під час розгляду справи по суті суд заслухав пояснення сторін та дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 23.11.2021 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Полтавагаз (яке змінило назву на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Полтавагаз) (надалі - оператор ГРМ, позивач) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства Полтаватеплоенерго (надалі споживач, ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго, відповідач) укладено договір № 1-02/02/14 Р від 26.12.2016 розподілу природного газу (надалі - Договір); (а.с.10-13).

Згідно з п. 2.1 Договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п. 2.3 Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема,чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п. 5.1 Договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п. 5.2 Договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача.

Згідно з п. 5.3 Договору за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Згідно з п. 5.4 Договору порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

Після запровадження особистого кабінету на сайті Оператора ГРМ Споживач має можливість скористатися ним для формування звітності (передачі показань лічильника газу) та рахунків за надані послуги, а також ознайомлення з визначеними об`ємами та обсягами розподіленого та спожитого природного газу за розрахунковий період.

Згідно з п. 5.5 Договору після визначення загального об`єму розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленному порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру, в кВт -год, в - Гкал, в - МДж.

Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт-год, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором.

Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником Споживача. Споживач зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику.

Визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та постачальником.

За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленої спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно пункту 6.3 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

В Додатковій угоді від 26 січня 2018 року до договору розподілу природного газу № 1-02/02/14 Р від 26.12.2016 року, сторони внесли зміни до п.6.4 Договору, виклавши його в наступній редакції:

6.4. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу з казначейського рахунку на казначейський рахунок Оператора ГРМ у строки відповідно до умов даного Договору (а.с. 14).

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В підтвердження надання позивачем відповідачу послуг з розподілу природного газу сторонами були підписані:

- акт надання послуг № 0УВІ-032066 від 31.07.2021 року, в якому вказано місячний об`єм замовленої потужності за липень 2020 року 7 563 388,82 м.куб, загальна вартість послуг 16 155 398,52 грн (а.с.22);

- акт надання послуг № 0УВІ-037511 від 31.08.2021 року, в якому вказано місячний об`єм замовленої потужності за серпень 2020 року 7 563 388,82 м.куб, загальна вартість послуг 16 155 398,52 грн (а.с.21).

Загальна вартість послуг, вказаних у цих актах, становить 32 310 797,04 грн.

За вказані послуги відповідач не розрахувався.

Оскільки відповідач борг не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Як було встановлено вище судом, відповідач в порушення договірних зобов`язань не сплатив позивачу 32 310 797,04 грн основного боргу за надані послуги. Наявність боргу не заперечується відповідачем у відзиві на позов.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 32 310 797,04 грн основного боргу є обґрунтованими та задовольняються судом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаних положень позивач заявив вимоги про стягнення 339 927,29 грн - пені, нарахованої за період з 10.08.2021 по 17.09.2021 (включно) - на зобов`язання липня 2021 року та з 10.09.2021 по 17.09.2021 (включно) - на зобов`язання серпня 2021 року та 62408,53 грн - 3% річних за ті ж періоди (а.с.23)

Проте, п.6.4. Договору (в редакції Додаткової угоди від 26 січня 2018 року) передбачено, що оплата проводиться до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь, - подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15,від 08.10.2018 у справі № 927/490/18).

Отже, прострочка платежу починається з 11.08.2021 та з 11.09.2021 відповідно.

Після проведення перевірки правильності нарахування 3% річних суд встановив, що за період 11.08.2021 - 17.09.2021 (по зобов`язанню липня 2021 року) та 11.09.2021 - 17.09.2021 (по зобов`язанню серпня 2021 року) належна до стягнення сума 3% річних становить 59752,85 грн. Позов у цій частині суд задовольняє.

В іншій частині вимоги про стягнення 3% річних суд відхиляє за їх безпідставністю.

Після проведення перевірки правильності нарахування пені суд встановив, що за період 11.08.2021 - 17.09.2021 (по зобов`язанню липня 2021 року) та 11.09.2021 - 17.09.2021 (по зобов`язанню серпня 2021 року) належна до стягнення сума пені становить 325321,04 грн. Позов у цій частині суд визнає обґрунтованим.

В іншій частині вимоги про стягнення пені суд відхиляє за їх безпідставністю.

Відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення пені на 90 %, посилаючись на необґрунтованість тарифів на послуги теплопостачання, які є нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на виробництво цих послуг; на здійснення специфічної діяльності постачання теплової енергії та гарячої води для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, та інших суб`єктів; цей вид діяльності підлягає високому рівню державного регулювання; господарська діяльність відповідача є збитковою (а.с.30-35).

Позивач у відповіді на відзив (а.с.66-67) заперечує проти зменшення розміру пені на 90 %, оскільки це суперечить інтересам позивача.

При вирішенні цього клопотання суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності відповідача є постачання пари, гарячої води.

Отже, відповідач здійснює специфічний вид діяльності постачання теплової енергії та гарячої води для потреб населення, бюджетних установ, релігійних організацій, та інших суб`єктів; цей вид діяльності підлягає високому рівню державного регулювання.

Згідно довідок заступника головного бухгалтера відповідача станом на 01.10.2021 на примусовому виконанню в органах виконавчої служби перебувають провадження про стягнення заборгованості з населення за послуги теплопостачання в загальній сумі 57547,70 грн; також існує значний обсяг дебіторської заборгованості бюджетних установ, населення, інших споживачів за надані відповідачем послуги теплопостачання (а.с.43,44).

Як свідчать надані відповідачем податкова декларація на прибуток підприємств за півріччя 2021 та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2021 господарська діяльність відповідача є збитковою (а.с.36-37, 38-42).

З огляду на викладене, специфічний вид діяльності відповідача, необхідність врахування інтересів територіальної громади, фізичних та юридичних осіб споживачів відповідача, недопущення негативних наслідків внаслідок зупинки діяльності підприємства боржника, а також враховуючи інтереси позивача, господарський суд прийшов до висновку про наявність у даному випадку виключних обставин для зменшення належної до стягнення пені на 50 %, тобто до 162 660 грн 52 коп.

В цій частині позовні вимоги про стягнення пені суд задовольняє.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді судового збору.

При подачі даного позову позивач сплатив 490 696,99 грн судового збору за платіжним дорученням від 21.09.2021 № 182 (а.с.6). Факт надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 22.09.2021 (а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, включаючи вимоги про стягнення пені, які визнані судом правомірними (без врахування зменшення пені судом), тобто у розмірі 490 438 грн 06 коп.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2А, м. Полтава, 36008; ідентифікаційний код 03338030) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 03351912) 32 310 797 грн 04 коп. - основного боргу, 162 660 грн 52 коп. - пені, 59 752 грн 85 коп. - 3% річних, 490 438 грн 06 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 24.11.2021р.

Суддя Т. М. Безрук