ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2021 р. м. Житомир Справа № 906/937/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Руденко М.В., довіреність №6796 від 09.06.2021,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (м.Київ) в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (м.Житомир)

до Приватного підприємства "Владмар-Тех" (м.Житомир)

про стягнення 14050,06грн.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Владмар-Тех" про стягнення 14071,62грн з яких: 13813,88грн основного боргу, 215,73грн пені, 42,01грн 3% річних, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.10.2021.

02.11.2021 від представника позивача надійшла заява №386/20 від 01.11.2021 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач визначив, що заборгованість відповідача у даній справі становить 14050,06грн, з яких: 13813,88грн основний борг, 197,57грн пеня, 38,61грн 3% річні.

Враховуючи подані уточнення, в яких позивачем фактично зменшено кількісні показники за тими ж самими вимогами, які було заявлено в позовній заяві, суд розцінив подану позивачем заяву №386/20 від 01.11.2021, як заяву про зменшення позовних вимог, можливість подачі якої передбачена приписами ч.2 ст.46 ГПК України, прийняв до розгляду вказану заяву та постановив здійснювати розгляд справи з урахуванням поданих змін, а саме про стягнення з відповідача: 14050,06грн з яких: 13813,88грн основний борг, 197,57грн пеня та 38,61грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.10.2021 відкладено розгляд справи по суті на 02.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.11.2021 за клопотанням представника позивача відкладено розгляд справи по суті на 22.11.2021.

09.11.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява №392/20 від 04.11.2021 до якої додано копії рахунків-актів від 31.05.2021 та від 30.06.2021 за електроенергію, а також виписка з банківського рахунку про сплату заборгованості за договором №27/827/20 від 31.12.2020 в сумі 4180,67грн, які судом долучено до справи.

Представник позивача в судовому засіданні 22.11.2021 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в межах поданих уточнень позовних вимог, викладених в заяві №386/20 від 01.11.2021. Зазначила, що відповідачем 20.05.2021 було здійснено проплату на суму 4180,67грн, яка покрила заборгованість по сплаті орендних платежів за грудень 2020, січень 2021 року; неоплаченим залишилась заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів та послуг з утримання орендованого майна за період з лютого 2021 по червень 2021 в загальній сумі 13813,88грн, яка і заявлена в позові.

Відповідач повноважного представника в судове засідання 22.11.2021 не направив, відзиву на позов не подав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчить список №9097 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 03.11.2021 (а.с.81).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача, а також неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2020 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Владмар-Тех" (орендар/відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна №27/827/20 (далі - договір) (а.с.8-15).

Відповідно до пункту 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування наступне майно (надалі - орендоване майно): нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Житомир вул.Вітрука, на першому поверсі 3-поверхового будинку №26, загальною площею 18,2 м2, для використання у якості рекламної майстерні. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у Додатку №1 до Договору.

Згідно із пунктом 2.1. договору, передача орендованого майна в користування здійснюється за актом приймання-передачі. У разі, якщо договором передбачено обов`язок орендаря щодо внесення грошової застави, орендодавець здійснює передачу орендованого майна лише після внесення орендарем орендодавцю усієї суми грошової застави.

Відповідно до п.п.5.1.1, п.п.5.3.11 договору орендодавець має право вимагати своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати та інших платежів, передбачених цим Договором, а Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити Орендну плату та інші платежі, передбачені цим Договором.

За умовами пункту 6.2 договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Відповідно до пункту 11.1 договору цей договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє до 04 жовтня 2023 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Одночасно з укладенням договору оренди нерухомого майна №27/827/20 від 31.12.2020, між позивачем та відповідачем були підписані Додатки №1 до нього - "План-схема Орендованого майна", Додаток №2 - "Розрахунок вартості послуг з утримання Орендованого майна" (а.с.16-17), а також Акт приймання-передачі майна від 05.11.2020, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв у користування нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Вітрука, вул.Вітрука на 1 поверсі 3- поверхового будинку №26, загальною площею 20,93 м2. Технічний та санітарний стан орендованого майна: задовільний. Первинні засоби пожежогасіння: не видавалися (а.с.18).

Договір, Додатки та Акт підписано представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Позивач доводить, що відповідач всупереч умовам укладеного договору не здійснював своєчасну та належну оплату орендних платежів: орендної плати та плати за послуги з утримання комерційної нерухомості (експлуатаційні витрати та комунальні платежі) по договору №27/827/20 від 31.12.2020, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості за період з лютого 2021 по червень 2021 року (розрахунок а.с.27) у розмірі 13813,88грн основного боргу. Також за несвоєчасно проведення оплат позивачем нараховано відповідачу 197,57грн пені та 38,61грн 3% річних.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються параграфом 5 Глави 30 Господарського кодексу України та Главою 58 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст.765 Цивільного кодексу України, наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Факт приймання-передачі майна в оренду майна, яке є предметом договору оренди нерухомого майна №27/827/20 від 31.12.2020, підтверджується підписаним між сторонами Актом приймання-передачі майна (а.с.18).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем було належним чином виконано свій обов`язок з передачі в оренду ТОВ "Владмар-Тех" об`єкта оренди - нерухомого майна, що розташоване за адресою: м.Житомир, вул.Вітрука, на 1 поверсі 3-поверхового будинку №26, загальною площею 20,93 м2, а відповідачем прийнято вказане майно у строкове платне користування без будь-яких зауважень.

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за користування орендованим майном орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату, що складається з:

3.1.1 плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 68,24 гривень за 1 м2 за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 1713,92 гривень за 20,93 м2 за місяць.

3.2.1 плати за надання орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у Додатку №2 до Договору до Договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

Деталізація послуг з утримання орендованого майна наведена у Додатку №2 до Договору (пункт 3.3 договору).

Відповідно до пункту 3.5 договору, відшкодування орендарем вартості використаної електроенергії здійснюється згідно з показниками окремо встановленого лічильника у відповідності до встановлених у законодавчому порядку державних тарифів (якщо окремий лічильник не встановлено то згідно до суми середнього електроспоживання, що визначається орендодавцем). Таке відшкодування не здійснюється у разі, якщо орендарем за попереднім узгодженням з орендодавцем укладено окремий договір з постачальником електроенергії.

Згідно з пунктом 3.7 договору, щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим Орендодавець надає Орендарю рахунок-акт, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди та послуг з утримання орендованого майна за розрахунковий місяць.

За пунктом 3.8 договору, орендна плата сплачується Орендарем щомісяця шляхом її перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок Орендодавця у наступному порядку:

3.8.1. орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця.

3.8.2. плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 3.9 договору, орендна плата сплачується на підставі рахунку - акту, що надається / надсилається / передається Орендодавцем Орендарю, в тому числі який надсилається орендодавцем за допомогою електронного сервісу обміну документами. У разі не отримання Орендарем рахунку - акту від Орендодавця Орендар зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа місяця, у якому має бути здійснена така оплата. При цьому, розмір плати за надання послуг з утримання Орендованого майна визначається у розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг (з подальшим корегуванням переплати/недоплати Орендодавцем).

Згідно розрахунку позивача (а.с.27), за період з грудня 2020 по червень 2021 відповідачу орендні платежі нараховано в загальному розмірі 17994,55грн; у травні 2021 відповідач сплатив орендну плату та витрати на утримання зазначеного в Договорі приміщення за грудень 2020 та січень 2021 в сумі 4180,67грн. Неоплаченим станом на час звернення позивача з позовом залишилась заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів - орендної плати та плати за послуги з утримання комерційної нерухомості (експлуатаційні витрати та комунальні платежі) по договору №27/827/20 від 31.12.2020 в сумі 13813,88грн, яка виникла за період з лютого 2021 року по червень 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо проведення розрахунків за договором оренди не виконав, заборгованість перед позивачем в загальній сумі 13813,88грн не сплатив.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 13813,88грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.6.2 договору просить стягнути з відповідача пеню в сумі 197,57грн та 3% річних в сумі 38,61грн, нараховані за період з 01.07.2021 по 03.08.2021 на заборгованість в сумі 13813,88грн (розрахунок а.с.66).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами пункту 6.2 договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши проведені позивачем нарахування пені та 3% річних, суд приходить до висновку, що правомірним є нарахування пені в сумі 192,70грн та 3% річних в сумі 37,63грн, які нараховані за періоди з 01.07.2021 по 03.08.2021 на суму 13223,18грн та з 21.07.2021 по 03.08.2021 на суму 590,70грн, оскільки строк сплати за надання послуг з утримання орендованого майна, відповідно до п.3.8.2 договору, сторонами погоджено до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно, прострочення сплати за надані послуги з утримання орендованого майна за червень 2021 настало з 21.07.2021, що не було враховано позивачем при нарахуванні пені та 3% річних.

Таким чином, правомірними та таким, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 192,70грн та 3% річних в сумі 37,63грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 4,87грн пені, 0,98грн 3% річних суд відмовляє.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст.74 ГПК України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №27/827/20 від 31.12.2020 та/або їх окремих положень, суду не надано.

В свою чергу, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо визначення розміру заборгованості за договором на час розгляду даної справи, суд здійснював розгляд справи виходячи з наявних матеріалів та визначив розмір заборгованості відповідача на підставі наданих позивачем доказів.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з того, що розмір заборгованості з орендної плати та плати за утримання орендованого майна відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 13813,88грн, пені в сумі 192,70грн та 3% річних в сумі 37,63грн підлягає задоволенню. У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 4,87грн пені, 0,98грн 3% річних суд відмовляє.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Владмар-Тех" (10001, Житомирська область, м.Житомир, провулок Крилова, буд. 12, кв.32, ідентифікаційний код 41954703) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд.18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (10014, Житомирська область, м.Житомир, вул.Київська, буд.20, ідентифікаційний код 01184114):

- 13813,88грн основного боргу,

- 192,70грн пені,

- 37,63грн 3% річних,

- 2269,05грн - витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.11.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк. :

1 - у справу,

2 - позивачу за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська, буд.20 (рек.),

3 - відповідачу за адресою: 10001, м.Житомир, провулок Крилова, буд. 12, кв.32 (рек. з пов.)

- на електронну адресу представника позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1