номер провадження справи 15/127/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 Справа № 908/1935/21
м. Запоріжжя
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участі секретаря судового засідання Кабак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Люксформтрейд, 69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 18-В

про стягнення коштів

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Сидорчук Я.О., представник, довіреність № 78/6-5 від 04.01.2021;

від відповідача: Кузнєцов І.С. адвокат, свідоцтво № ЗП 002030 від 12.02.2019, довіреність б/н від 04.01.2021;

суть спору

06.07.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Люксформтрейд, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 1 566 782,81 грн, з яких: пеня у розмірі 813 149,50 грн та штраф у розмірі 753 633,31 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021, справу № 908/1935/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

08.07.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1935/21. Присвоєно справі номер провадження № 15/127/21. 3. У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, відмовлено. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 09.08.2021.

Ухвалою суду від 09.08.2021 підготовче засідання відкладено на 25.08.2021.

Ухвалою суду від 25.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 07.10.2021 включно. Відкладено підготовче засідання на 05.10.2021.

Ухвалою суду від 05.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/1935/21 до судового розгляду по суті на 09.11.2021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків поставки товару, який поставлявся згідно укладеного сторонами договору № 59/ВЗЗ від 22.06.2020. У зв`язку із недотриманням відповідачем обумовлених договором строків поставки товару, позивач просить суд на підставі п., п. 7.1, 7.3 договору стягнути з відповідача 813 149,50 грн пені та 753 633,31 грн штрафу за порушення строків поставки товару за договором. В обґрунтування позову посилався на ст. ст. 549, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст, ст. 193, 222, 231 Господарського кодексу України. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2021 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві № 78/6-1190 від 30.06.2021 та відповіді на відзив № 78/6-1757 від 23.09.2021.

Відповідач проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позов б/н від 14.09.2021. В обґрунтування заперечень зазначив, що прострочення виконання зобов`язань з поставки товару за договором № 79/ВЗЗ-2020 від 20.07.2020 з його боку дійсно мало місце, проте не з його вини та його недобросовісної поведінки, а через поважні причини. Так, ТОВ Люксформтрейд здійснює такі види діяльності, як виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; виробництво робочого одягу; виробництво іншого верхнього одягу, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України. У період виконання спірного договору відповідач також виконував щонайменше ще 6 аналогічних договорів (строки поставок також відбувалися у період прострочення за спірним договором з 22.07.2020 по 21.09.2020), тобто значний обсяг замовлень без прострочень. Також, зазначає, що оплата за товари, по яких мало місце прострочення, надійшла вже після поставки товару. Таким чином, на момент виготовлення на замовлення позивача, ніякої передоплати за це замовлення відповідач не отримував, та мав за власні кошти забезпечити виконання цього замовлення. На думку відповідача, позивач не зазнав ніяких збитків або шкоди у зв`язку із незначним простроченням поставки по договору. Таким чином, на думку відповідача є наявними усі складові обставини, які дають підстави вважати виниклу ситуацію винятковою і просить задовольнити клопотання про зменшення пені та штрафу нараховані за порушення умов договору, на 99 % відсотків до суми 15 667,83 грн, яка складається з пені у розмірі 8131,50 грн та штрафу у розмірі 7536,33 грн.

Позивач на підставі ст. 166 ГПК України надав відповідь на відзив вих. № 78/6/-1757 від 23.09.2021, відповідно до якої позивач заперечує проти наведених відповідачем у відзиві доводів та зауважує, що у відзиві на позовну заяву відповідач повністю підтверджує, що він був ознайомлений про поставку товару у визначені терміни (тобто відповідачу було відомо конкретні строки поставки товару), а сам факт того, що на момент підписання договору у відповідача не було в наявності товару, жодним чином не спростовує його обов`язок та відповідальність виконувати договір у встановлений термін відповідно до умов договору. Враховуючи зазначене, позивач вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу Акорд.

В судому засіданні 09.11.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд установив.

22.06.2020 Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник, позивачі) та Товариством з обмеженою відповідністю Люксформтрейд (Учасник, відповідачі) укладений договір № 59/ВЗЗ-2020 (далі - договір).

Відповідно п. 1.1 договору Учасник зобов`язався у визначені договором строки поставити Замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а Замовник зобов`язався прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили, що найменування (номенклатура, асортимент) товару: Формений одяг за кодом СРV за ДК 021:20- (куртка вітровологозахисна зимова спеціальна). Кількість товару за договором: куртка вітровологозахисна зимова спеціальна - 5000 штук.

Згідно з п. 3.1 договору ціна договору складає 13 129 500,00 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 92 188 250,00 грн.

Пунктами 4.1 - 4.3 договору визначено, що розрахунки за товар, що поставляється, Замовником проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 90 календарних днів з дати прийняття товару на склад Замовника. Платником та одержувачем товару за цим договором є Замовник. Датою розрахунків за цим договором вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок Учасника.

За умовами пунктів 5.1 - 5.3, 5.5 договору строк поставки товару за цим Договором зазначається в специфікації до договору. Поставка товару здійснюється автотранспортом Учасника до місця призначення (адреса Замовника). При передачі товару Учасник повинен направити уповноваженого представника з дорученням, котрий має право підпису на необхідних документах та який зобов`язаний передати всю необхідну документацію на товар, а Замовник прийняти товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару. Право власності на товар переходить від учасника до Замовника після прийняття товару на склад Замовника і підписання уповноваженими на це особами Учасника та Замовника накладної.

Відповідно до п. 10.1 Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.

Сторонами доказів розірвання, припинення чи визнання недійним Договору суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що до договору № 599/ВЗЗ-2020 від 22.06.2020 сторонами укладена та підписана Специфікація (додаток № 1), в якій визначено найменування товару (асортимент) що поставляється: Формений одяг за кодом СРV за ДК 021:20-3 (куртка вітровологозахисна зимова спеціальна), також узгоджені місце та строк поставки кожної окремої партії товару, одиниці виміру, кількість товару, ціна за одиницю товару та суму з ПДВ за кожну партію поставки, а саме:

- у строк 30 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: 02000, м. Київ, Жуків острів, має бути поставлено 1000 комплектів вартістю 2 625 900,00 грн з ПДВ;

- у строк 60 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: 02000, м. Київ, Жуків острів, має бути поставлено 2000 комплектів вартістю 5 251 800,00 грн з ПДВ;

- у строк 90 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: 02000, м. Київ, Жуків острів, має бути поставлено 2000 комплектів вартістю 2 625,90 грн з ПДВ.

Таким чином, враховуючи умов п. 5.1 договору та умови Специфікації до договору (додаток № 1) поставка товару за договором мала відбуватися в наступні строки:

- перша партія товару в кількості 1000 комплектів у строк до 22.07.2020;

- друга партія товару в кількості 2000 комплектів у строк до 21.08.2020;

- третя партія товару в кількості 2000 комплектів у строк до 21.09.2020.

За умовами п. п. 6.1.1, 6.1.2 договору Замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар, приймати поставлений товар згідно з накладною або актом приймання-передачі товару.

Учасник зобов`язався забезпечити поставку товару у строки, встановлені Договором (п. 6.3.1 договору).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору відповідачем здійсненні поставки товару за визначеною в Специфікації до договору (додаток № 1) адресою у передбаченій договором кількості. Так, в матеріалах справи наявні наступні видаткові накладні, за якими здійснювалися постави товару: № РН-0826/07 від 25.08.2020 (365 шт.), № РН-0831/01 від 03.09.2020 (1535 шт.), № РН-1109/03 від 09.11.2020 (300 шт.), № РН-1116/01 від 16.11.2020 (240 шт.), № РН-1124/01 від 24.11.2020 (430 шт.), № РН-1201/01 від 01.12.2020 (690 шт.), № РН-1208/01 від 08.12.2020 (380 шт.), № РН-1215/02 від 15.12.2020 (380 шт.), № РН-1221/01 від 22.12.2020 (68 0 шт.).

Видаткові накладні підписані уповноваженими особами з боку Замовника і Учасника та скріплені печатками сторін.

Таким чином, з досліджених судом письмових доказів слідує, що поставка товару, в обумовленій договором кількості та за визначеною сторонами адресою поставки, відбулася. Факт відповідних поставок товару підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, складеними і підписаними у передбаченому договором порядку.

Однак, матеріали справи свідчать, що строки поставки, які сторонами були визначені в Специфікації до договору (додаток № 1), відповідачем дотримані не були.

Доказів щодо своєчасної поставки товару згідно із умовами договору № 59/ВЗЗ-2020 від 22.06.2020 відповідач суду не надав, крім того факт допущення порушень строків поставки за договором відповідач не заперечив.

Внаслідок порушення відповідачем строків поставки товару, обумовлених сторонами в Специфікації до договору позивач просить суд стягнути з відповідача 813 149,50 грн пені та 753 633,31 грн штрафу за порушення строків поставки товару за договором № 59/ВЗЗ-2020 від 22.06.2020.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 230 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Нормами ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України)

Частиною 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, передбачених абзацом 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення, пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України, якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконаних робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір пені за кожний день прострочення виконання такого зобов`язання та за прострочення його виконання понад тридцять днів додатково вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу з вказаної вартості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, пені та штрафу не суперечить статті 61 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, Замовником за договором № 59/ВЗЗ-2020 від 22.06.2020 є Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, поставка товарів здійснювалася за кошти Державного бюджету України.

Згідно з п. 7.2 договору Учасник приймає на себе всі ризики, пов`язані з поставкою товару за цим договором, до моменту підписання накладної або акту приймання-передачі товару уповноваженими на це представниками Замовника і учасника.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим договором (п. 7.1. договору).

За таких обставин, до спірних правовідносин мають застосовуватися положення вищенаведеної частини 2 ст. 231 ГК України.

Вимоги щодо стягнення пені та штрафу позивач обґрунтовує пунктом 7.3 Договору, яким сторони визначили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного в п. 5.1 договору, Учасник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф в розмірі 7 % вартості непоставленого товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, судом встановлено, що розрахунок виконано вірно, відтак стягненню підлягає 753 633,31 грн

Також позивачем нарахована пеня за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором № 59/ВЗЗ-2020 від 22.06.2020 в розмірі 813 149,50 грн.

Враховуючи встановлений факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача пені. Розрахунок здійснений правильно. Вимоги в цій частині законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу, що підлягають стягненню, на 99 %, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначає, що незначні порушення договірних зобов`язань не мали ніяких негативних наслідків для позивача та не порушили його майнові інтереси.

Дослідивши наведені відповідачем обставини та подані в їх обґрунтування докази, суд вважає, що надані документи не свідчать про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості і здійсненні з його боку конкретних дій щодо вжиття усіх можливих заходів для виконання зобов`язань за договором № 59/ВЗЗ-2020 від 22.06.2020.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що представлені відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість виконавця належним чином виконати свої зобов`язання за договором. Крім того, розмір пені та штрафу, що підлягають стягненню з відповідача, є співрозмірним з порушенням.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Люксформтрейд, 69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 18-В; ідентифікаційний код юридичної особи 43243287) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) пеню у розмірі 813 149,50 грн (вісімсот тринадцять тисяч сто сорок дев`ять гривень 50 коп.), штраф у розмірі 753 633,31 грн (сімсот п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять три гривні 31 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Люксформтрейд, 69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 18-В; ідентифікаційний код юридичної особи 43243287) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 23 501,75 грн (двадцять три тисячі п`ятсот одна гривня 75 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2021 року.

Суддя І. С. Горохов