СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Харків Справа № 922/1562/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання - Овчаренко О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Дуднік Т. В., довіреність б/н від 04.01.2021;

від відповідача - адвокат Щит І.А., ордер серія ХВ №000032 від 01.09.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за участю представника позивача в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Запорізької області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" (вх. №2610 Х/1)

на рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2021(повний текст складено 30.07.2021), ухвалене о 13 год 12 хв у складі судді Сальнікової Г.І.

у справі № 922/1562/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія", (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 19)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт", (61010, м. Харків, Набережна Гімназійна, буд. 24, оф. 210)

про стягнення 810000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія" звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" про стягнення 810000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що технічне завдання, обов`язковість якого встановлена умовами укладеного між сторонами Договору, відповідачем не було розроблене за окремим договором у відповідності до п. 1.2. Договору та такий окремий договір не підписаний.

Позивачем у позові наголошено, що відповідач не здійснив розробку програмного забезпечення (нову комп`ютерну програму, цільове призначення якої є автоматизація торгових процесів в сфері роздрібного продажу медичних товарів (та не медичних)), також і у визначений в Додатковій угоді №1 строк.

При цьому, позивачем зазначено, що грошові кошти у розмірі 810000,00 грн, які були сплачені позивачем згідно Договору №18/02/2019 від 18.02.2019 та який Додатковою угодою № 1 від 28.03.2019 сторонами було розірвано, позивачу не повернув.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.07.2021 у справі №922/1562/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" (61010, м. Харків, Набережна Гімназійна, буд. 24, оф. 210, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 19, ) - 810000,00 грн та 12150,00 грн судового збору.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт", який просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2021 у справі №922/1562/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, стягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір у розмірі 18225,00 грн.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не враховано, що останній платіж від 26.04.2019 на суму 225000,00 грн було проведено вже після розірвання договору №18/02/2019 від 18.02.2019 та вказана сума ніякого відношення до вказаного договору немає.

На думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги, що загальна вартість виготовленого програмного забезпечення погоджена сторонами у розмірі 1710000,00 грн, з яких позивач сплатив тільки частину, що відповідно умов договору звільняє виконавця від подальшого виконання умов договору, який направлений на виготовлення програмного забезпечення.

Апелянт зазначає, що Додатковою угодою №1 від 28.03.2019 термін виготовлення програмного забезпечення було продовжено до 14.08.2020, а отримані кошти в сумі 810000 грн вирішено зарахувати для оплати за придбання та користування ПЗ згідно умов договору на виготовлення ПЗ або купівлі-продажу ПЗ або ліцензійного договору на використання програмного забезпечення.

Вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності технічного завдання необґрунтованими, оскільки відповідачем надано до суду копію технічного завдання.

За твердженням апелянта посилання Господарського суду Харківської області на те, що відповідачем не виконано свого зобов`язання з виготовлення програмного забезпечення не відповідає дійсності та наданим сторонами доказами.

Апелянт зазначає, що, суд першої інстанції відмовивши у задоволенні клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, позбавив відповідача надати вагомі та об`єктивні докази, які б спростовували доводи позивача щодо відсутності програмного забезпечення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2021 у справі №922/1562/21, встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії іншим учасникам справи, але не пізніше ніж до 12.10.2021, встановлено сторонам строк до 12.10.2021 для подання заяв, клопотань тощо, призначено справу до розгляду на 19.10.2021 об 12:30 годині.

До Східного апеляційного господарського суду 04.10.2021 надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія", в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач наполягає, що технічне завдання до Договору №18/02/2019 про розробку програмного забезпечення відповідачем не розроблено та сторонами не підписано, а додані до апеляційної скарги роздруківки, які відповідач зазначає як технічне завдання, не є належним письмовим доказом у справі, не містить підписів та найменування сторін договору та посилання на сам договір.

Зазначає, що позивачем надано докази перерахування відповідачу коштів у загальному розмірі 810000,00 грн, в призначенні платежу зазначено, що кошти перераховуються за розробку програмного забезпечення з посиланням на рахунки.

Позивач указує, що жодне програмне забезпечення в рамках договору №18/02/2019 від 18.02.2019 на адресу ТОВ "Аптека-Магнолія" не надходило.

Наголошує, що Додатковою угодою №1 від 28.03.2019 до Договору №18/02/2019 від 18.02.2019 сторони погодили розірвати Договір 28 березня 2019 року у зв`язку з неможливістю виконавцем розробити програмне забезпечення, яке б відповідало умовам Договору №18/02/2019 від 18.02.2019.

Позивач зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 1212 ЦК України. Разом з тим, наголошує, що незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

05.10.2021 до Східного апеляційного господарського суду найшло клопотання представника відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" про призначення у справі № 922/1562/21 судової комп`ютерно-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса". На розгляд та вирішення експертів відповідач просить поставити такі питання:

-Чи містить накопичувач інформації досліджуваного комп`ютера певне (зазначити, яке саме - встановлене, не встановлене) програмне забезпечення?

-Чи можливо виконання певних дій за допомогою даного програмного продукту?

-Чи можливе вирішення певного завдання за допомогою даного програмного продукту?

-Чи реалізовані у даному програмному продукті (програмному коді) функції, передбачені технічним завданням на його розробку?

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 922/1562/21. Повідомлено, що судове засідання відбудеться 26.10.2021 о 12:30 год. Ухвалено відповідачу до Східного апеляційного господарського суду до 26.10.2021 надати уточнення до клопотання про призначення у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи. Судове засідання, призначене на 26.10.2021 о 12:30 год, ухвалено провести в режимі відеоконференції, та доручено Комунарському районному суду м. Запоріжжя (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд.7) забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 26.10.2021 о 12:30 год, в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

25.10.2021 до Східного апеляційного господарського суду від представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт", надійшло уточнене клопотання про призначення судової експертизи, в якому останній просить суд призначити у справі № 922/1562/21 судову комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої просить доручити експертам Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса"; залучити спеціалістів Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт", що розробляли відповідне програмне забезпечення для надання консультацій під час експертного дослідження; на розгляд та вирішення експертів поставити такі питання:

-Чи містить накопичувач інформації досліджуваного комп`ютера певне (зазначити, яке саме - встановлене, не встановлене) програмне забезпечення?

-Чи можливе виконання певних дій за допомогою даного програмного продукту?

-Чи можливе вирішення певного завдання за допомогою даного програмного продукту?

-Чи реалізовані у даному програмному продукті (програмному коді) функції, передбачені технічним завданням на його розробку?

Представник відповідача в уточненому клопотанні про призначення судової експертизи для дослідження експертам просить забезпечити надання доступу до: міні ПК J1900/120/8 (інвентарний номер № 7175), реєстратора контрольно-касового електронного MG-P777TL (серійний номер GP 00000617), монітора Philips 247E4L (AU0A ), сканера штрих коду Datalogik Skan lite QW 2100, які знаходяться у м. Харкові по вул. Плеханівській, 92-а. Також представник відповідача просить на час проведення судової експертизи провадження у справі № 922/1562/21 зупинити.

Крім зазначеного, 25.10.2021 до Східного апеляційного господарського суду від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія", надійшли заперечення на клопотання про призначення судової експертизи. Так, представник позивача просить в задоволенні клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт", про призначення у справі № 922/1562/21 судової комп`ютерно-технічної експертизи - відмовити.

Зазначає, що наявність або відсутність програмного забезпечення у відповідача, про дослідження якого клопоче апелянт, жодним чином не відноситься до предмету доказування у даній справі, оскільки значення мають ті факти та докази, які свідчать про те, що вказане програмне забезпечення було виготовлене та передане відповідачу у встановлений договором строк.

У зв`язку із перебуванням у відпустці на дату розгляду справи судді Слободіна М.М., який входить до складу колегії суддів, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021, для розгляду справи №922/1562/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 у зв`язку з тим, що Комунарський районний суд м. Запоріжжя не забезпечив участь представника позивача у судовому засіданні у режимі відеоконференції, у судовому засіданні оголошено перерву. Повідомлено, що судове засідання відбудеться 18.11.2021 о 11:30 год. Ухвалено, судове засідання, призначене на 18.11.2021 об 11:30 год, провести в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4) забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 18.11.2021 об 11:30 год, в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

18.11.2021 у судовому засіданні апеляційної інстанції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду був присутній представник відповідача, який наполягав на призначенні у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи, посилався на доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 18.11.2021 в режимі відеоконференції відеоконференції у приміщенні Господарського суду Запорізької області була присутня представник позивача, яка заперечувала проти призначення у справі судової експертизи, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено такі обставини справи.

Як встановлено судом, 18.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" (виконавець) укладено Договір №18/02/2019 про розробку програмного забезпечення (далі- Договір) (т 1 а.с. 7-10), відповідно до умов пункту 1.1. якого, виконавець зобов`язується за плату розробити (створити) програмне забезпечення (далі - ПЗ) за замовленням та відповідно до вимог замовника, та впровадити програмне забезпечення в торгівельний процес замовника, а замовник зобов`язується здійснити оплату виконавцю в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, виконавець зобов`язується розробити програмне забезпечення на підставі та з урахуванням вимог, які визначені в технічному завданні далі - ТЗ), яке вже було розроблено за окремим договором і є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 1.7. Договору визначено, що виконавець зобов`язується розробити програмне забезпечення до 01.09.2019.

Відповідно до п. 1.10. Договору, результатом розробки програмного забезпечення є нова комп`ютерна програма, цільове призначення якої є автоматизація торгових процесів в сфері роздрібного продажу медичних (та не медичних) торгів (п. 1.10 Договору).

Розділом 2 Договору визначено права та обов`язки сторін.

Сторони погодили, що виконавець зобов`язується: здійснювати розробку ПЗ у точній відповідності до технічного завдання та в строки, які встановлені цим договором (п.2.1.1); надати замовнику DEB-пакунки для встановлення та використання розробленого ПЗ на власних комп`ютерах (п. 2.1.5)

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що замовник зобов`язується: своєчасно та повному обсязі сплачувати виконавцю за розробку ПЗ в порядку та на умовах, передбачених договором(п. 2.3.1); прийняти результати розробки ПЗ в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п, 2.3.5).

Приймання-передача результатів розробки програмного забезпечення визначена умовами пункту 3.4.1. Договору, а саме до настання останнього дня строку розробки ПЗ виконавець надає замовнику на ознайомлення результати розробки ПЗ. Результати розробки ПЗ можуть надаватись як на матеріальних носіях інформації так і в електронному вигляді. Одночасно із передачею результатів розробки ПЗ виконавець надає замовнику акт виконаних робіт (далі - Акт). Замовник зобов`язується протягом 5 (п`яти) робочих днів перевірити результати розробки (протестувати) ПЗ на відповідність ТЗ на підписати Акт і повернути 1 екземпляр підписаного Акту виконавцю. У випадку неповернення Акту в зазначені строки, роботи з розробки ПЗ вважатимуться прийнятими, а Акт, підписаний виконавцем, отримує таку саму юридичну силу, якби він був підписаний замовником.

Відповідно до п. 3.4.2 Договору, ознайомлення з результатами розробки ПЗ повинно бути здійснено Замовником протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з моменту їх отримання. Протягом зазначеного терміну Замовник або підписує Акт, або відмовляється від його підписання, викладаючи свої зауваження в мотивованих запереченнях в письмовому вигляді із зазначенням положень ТЗ, які були не дотримані Виконавцем, або шляхом відправлення листа в електронному вигляді на електронну пошту Виконавця (наступний обмін документами на паперовому носії є обов`язковим).

Сторони погодили, що загальна вартість розробки ПЗ Виконавцем складає 1 710 000 (один мільйон сімсот десять тисяч) грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 285 000 (двісті вісімдесят п`ять тисяч) грн 00 коп. За згодою Сторін загальна вартість розробки ПЗ може бути змінена (п. 4.1. Договору).

Пунктом 4.2. Договору сторони визначили, що оплата за розробку програмного забезпечення здійснюється замовником частинами в такому порядку: 360000,00, в т.ч. ПДВ 60000,00 грн замовник сплачує на рахунок виконавця до 21.02.2019; 225000,00 грн, в т.ч. ПДВ 37500,00 грн замовник сплачує на рахунок виконавця до 27.02.2019; 225000,00 грн, в т.ч. ПДВ 37500,00 грн замовник сплачує на рахунок виконавця до 27.03.2019; 225000,00 грн, в т.ч. ПДВ 37500,00 грн замовник сплачує на рахунок виконавця до 24.04.2019; 225000,00 грн, в т.ч. ПДВ 37500,00 грн замовник сплачує на рахунок виконавця до 24.05.2019; 225000,00 грн, в т.ч. ПДВ 37500,00 грн замовник сплачує на рахунок виконавця до 24.06.2019; 225000,00 грн, в т.ч. ПДВ 37500,00 грн замовник сплачує на рахунок виконавця до 24.07.2019.

Відповідно до п. 4.3 Договору, замовник здійснює оплату розробки програмного забезпечення на підставі рахунків на оплату, отриманих від виконавця. Виконавець відправляє замовнику рахунки на оплату в електронному вигляді на електронну пошту замовника. Невідправлення замовнику виконавцем рахунків на оплату не є підставою для нездійснення оплати.

Оплата за розробку програмного забезпечення здійснюється в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця (п. 4.4. Договору).

Згідно з п. 4.5. Договору, повернення замовнику грошових коштів, сплачених виконавцю, не передбачено окрім випадку, коли виконавцем не буде виконано своє зобов`язання з розробки програмного забезпечення.

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що після розробки ПЗ, виконавець надає замовнику дозвіл (право) на використання цього ПЗ (ліцензію) виключно у власній господарській діяльності.

Виконавець разом із ліцензіями надає замовнику технічну документацію до ПЗ (у разі наявності), коди доступу, електронні ключі та DEB-пакунки для встановлення ПЗ в межах кількості ліцензій, передбачених п. 5.8 цього Договору (п. 5.14 Договору).

Відповідно до п. 9.1. цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань.

За п. 9.2 Договору, сторони мають право достроково розірвати договір за взаємною письмовою згодою.

У випадку дострокового розірвання договору сторони повинні укласти письмову додаткову угоду, яка стає його невід`ємною частиною з моменту її підписання сторонами (п. 9.5 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору замовником перераховано на рахунок виконавця грошові кошти у розмірі 810000,00 грн.

А саме: 360000,00 грн відповідно до платіжного доручення №88401/1 від 04.03.2019 (у призначенні платежу зазначено: за розробку програмного забезпечення, згідно рахунку №97 від 18.02.2019); 225000,00 грн відповідно до платіжного доручення №88810/1 від 19.03.2019 (у призначенні платежу зазначено: за розробку програмного забезпечення, згідно рахунку №141 від 18.03.2019); 225000,00 грн відповідно до платіжне доручення №3902/1 від 26.04.2019 (у призначенні платежу зазначено: за розробку програмного забезпечення, згідно рахунку №184 від 23.04.2019) (т.с. 1 а.с. 12-14).

Крім того, 28.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" укладено Додаткову угоду №1 до Договору №18/08/2019 про розробку програмного забезпечення від 18.02.2019 (т. 1 а.с. 11).

Пунктом 1 Угоди сторони погодили, що у зв`язку з неможливістю Виконавцем розробити програмне забезпечення, яке буде відповідати умовам Договору №18/02/2019 від 18 лютого 2019 року, Сторони, керуючись п. 9.2, п. 9.5. Договору, статтею 651 Цивільного кодексу України, дійшли згоди розірвати Договір №18/02/2019 про розробку програмного забезпечення, укладений між Замовником та Виконавцем від 18 лютого 2019 року (далі - Договір). Датою розірвання Договору вважати 28 березня 2019 р.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Додаткової угоди № 1 від 28.03.2019 виконавець повинен розробити ПЗ (під ПЗ мається на увазі нова комп`ютерна програма, цільове призначення якої є автоматизація торгових процесів в сфері роздрібного продажу медичних товарів (та не медичних), в строк до 14.08.2020.

Сторони домовились, що Замовник має переважне право на придбання або отримання у користування ПЗ, що розробить Виконавець (п. 5 Договору).

Згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 від 28.03.2019 сторони домовились, що у разі придбання замовником ПЗ, що розробить виконавець, або отримання у користування цього ПЗ, сплачені замовником за Договором №18/02/2019 від 18.02.2019 грошові кошти у розмірі 810000,00 грн будуть зараховані виконавцем до оплати за придбання або користування ПЗ згідно умов договору на виготовлення ПЗ або купівлі-продажу ПЗ або ліцензійного договору на використання програмного забезпечення, який буде укладений між замовником та виконавцем. Розробити програмне забезпечення за Договором №18/02/2019 від 18.02.2019 виконавець зобов`язується не пізніше, ніж до 14.08.2020.

У п. 7 зазначеної Угоди сторони домовились, що у разі, якщо виконавець не здійснить розробку програмного забезпечення у строк, вказаний в п. 4 цього Додаткового договору або відмовиться передавати замовнику розроблене ПЗ за Ліцензійним договором, виконавець зобов`язується повернути замовнику сплачені грошові кошти у розмірі 810000,00 грн на першу вимогу замовника, але не пізніше, ніж п`ять банківських днів з дня виставлення вимоги.

Відповідно до п. 8 Додаткової угоди № 1 від 28.03.2019 сторони домовились, що за бажанням замовника грошові кошти у розмірі 810000,00 грн будуть зараховані виконавцем до оплати за придбання або отримання у користування будь-якого іншого програмного забезпечення виконавця за вибором замовника.

10.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" з листом №653 від 10.12.2020 про повернення 810000,00 грн, в якому просить відповідача протягом семи днів, але не пізніше 21.12.2020 повернути зазначені грошові кошти (т. 1 а.с.15-17).

У зв`язку з неповерненням відповідачем грошових коштів у розмірі 810000,00 грн, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія" звернулося з даним позовом до суду.

Позивач зазначає, що технічне завдання, обов`язковість якого встановлена умовами укладеного між сторонами Договору, відповідачем не було розроблене за окремим договором у відповідності до п. 1.2. Договору та такий окремий договір не підписаний. У зв`язку з відсутністю технічного завдання, проектне завдання відповідачем у встановлений договором строк не було виконаним.

Позивачем наголошено, що відповідач не здійснив розробку програмного забезпечення (нову комп`ютерну програму, цільове призначення якої є автоматизація торгових процесів в сфері роздрібного продажу медичних товарів (та не медичних)), також і у визначений в Додатковій угоді №1 строк.

При цьому, позивачем зазначено, що грошові кошти у розмірі 810000,00 грн, які були сплачені позивачем згідно Договору №18/02/2019 від 18.02.2019, та який Додатковою угодою № 1 від 28.03.2019 сторонами було розірвано, позивачу не повернув.

Як зазначалося, рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Судом встановлено, та відповідачем не спростовано, що спірні кошти в сумі 810000,00 грн були перераховані позивачем відповідачу як оплата за розробку програмного забезпечення за Договором №18/02/2019 від 18.02.2019.

Будь-яких доказів виконання програмного забезпечення (акту виконаних робіт за Договором №18/02/2019 про розробку програмного забезпечення від 18.02.2019 в порядку п. 3.4.1. цього Договору), суду не надано.

Відповідачем доказів повернення позивачу безпідставно набутих грошових коштів в сумі 810000,00 грн суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в сумі 810000,00 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Розглянувши клопотання скаржника про призначення у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи, судова колегія зазначає про таке.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, висновками експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною1 ст. 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В силу положень ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Зі змісту вказаної норми випливає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до частини 1 статті 76, частини 1 статті 78, частини 1 статті 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предмет доказування - коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру, які підлягають встановленню для вирішення цивільної справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у 810000,00 грн, які були перераховані відповідачу на підставі договору про розробку програмного забезпечення №18/02/2019 від 18.02.2019, який у подальшому було розірвано за згодою сторін.

Так, позивач зазначає, що відповідно до умов Договору про розробку програмного забезпечення №18/02/2019 від 18.02.2019 та Додаткової угоди №1 від 28.03.2019 виконавець не здійснив розробку програмного забезпечення та передав його замовнику, а тому внаслідок розірвання договору №18/02/2019 від 18.02.2019 зазначені кошти підлягають поверненню замовнику.

Як вбачається з клопотання відповідача про призначення експертизи та пояснень, наданих представником зокрема у судовому засіданні 19.10.2021, останнє обґрунтовано тим, що для визначення готовності та відповідності програмного забезпечення умовам договору та іншим документам необхідним є проведення судової експертизи комп`ютерної техніки і програмних продуктів.

У судовому засіданні 16.10.2021 представник відповідача пояснив, що на виконання умов договору №18/02/2019 від 18.02.2019 програмне забезпечення було розроблено замовником. Однак умовами договору не передбачено обов`язку з його передачі замовнику.

На думку апелянта, наявність готового програмного забезпечення на комп`ютерній техніці відповідача є свідченням виконання відповідачем умов договору №18/02/2019 від 18.02.2019.

Судова колегія зазначає, що за приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів наголошує, що відповідно до умов договору виконавець повинен був розробити та передати програмне забезпечення замовнику.

Отже, дослідженню підлягають докази, що свідчать про передання/непередання розробленого виконавцем програмного забезпечення замовнику, а не наявність на комп`ютерному пристрої відповідача певного програмного забезпечення.

Судова колегія зазначає, що заявлене відповідачем клопотання про призначення судової є недоцільним, оскільки при вирішенні справи відсутня необхідність призначення такої експертизи, а матеріали справи дозволяють повно і всебічно з`ясувати фактичні обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

При цьому, відповідач не був позбавлений права надати суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Враховуючи зазначене, у апеляційного суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи .

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши умови договору №18/12/2019 про розробку програмного забезпечення від 18.02.2019, колегія суддів дійшла висновку, що зазначений договір за своїм змістом є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналогічні положення містить стаття 291 ГК України.

Статтею 188 ГК України унормовано, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Так, згідно умовами укладеного сторонами договору виконавець зобов`язується за плату розробити (створити) програмне забезпечення (далі - ПЗ) за замовленням та відповідно до вимог замовника, та впровадити програмне забезпечення в торгівельний процес замовника, а замовник зобов`язується здійснити оплату виконавцю в порядку та на умовах, передбачених Договору(п. 1.1). Виконавець зобов`язується розробити програмне забезпечення на підставі та з урахуванням вимог, які визначені в технічному завданні далі - ТЗ), яке вже було розроблено за окремим договором і є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2.) Таке програмне забезпечення повинно бути розроблене до 01.09.2019 (п. 1.7).

Відповідно до п. 3.4. Договору передача програмного забезпечення виконавцем замовнику здійснюється на підставі акту виконаних робіт.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до платіжних доручень №88401/1 від 04.03.2019, №88810/1 від 19.03.2019, №3902/1 від 26.04.2019 позивачем було перераховано кошти на рахунок відповідача, який зазначений у договорі №18/02/2019 від 18.02.2019, у призначенні платежу зазначено: за розробку програмного забезпечення.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів передання виконавцем замовнику програмного забезпечення, виконаного відповідно до умов договору №18/02/2019 від 18.02.2019, актів виконаних робіт до матеріалів справи сторонами не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони договору скористалися своїм правом на розірвання договору.

При цьому, як підставу для розірвання договору сторони зазначили, що у зв`язку з неможливістю виконавцем розробити програмне забезпечення, яке б відповідало умовам Договору №18/02/2019 від 18.02.2019, сторони, керуючись п. 9.2, п. 9.5. Договору, ст. 651 ЦК України, дійшли згоди розірвати Договір №18/02/2019 від 18.02.2019 про розробку програмного забезпечення, про що сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 28.03.2019 до Договору.

Статтею 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Так як договір, на підставі якого здійснювалося перерахування коштів позивачем відповідачу розірвано, з 28.03.2019, правові підстави для набуття грошових коштів відповідачем відпали.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст.1212 ЦК України).

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Правовий аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань з безпідставного набуття, збереження майна виникає за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі №910/13271/18 зазначив, загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

КГС вказав, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

А якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

Разом з цим, Додатковою угодою №1 від 28.03.2019 сторони передбачили, що у випадку придбання замовником ПЗ, що розробить виконавець, або отримання у користування цього ПЗ, сплачені замовником за Договором №18/02/2019 від 18.02.2019 грошові кошти у розмірі 810000,00 грн будуть зараховані виконавцем до оплати за придбання або користування ПЗ згідно умов договору на виготовлення ПЗ або купівлі-продажу ПЗ або ліцензійного договору на використання програмного забезпечення, який буде укладений між замовником та виконавцем. Розробити програмне забезпечення за Договором№18/02/2019 від 18.02.2019 виконавець зобов`язується не пізніше, ніж до 14.08.2020.

Тобто сторони передбачили, що замовник за бажанням може придбати або отримати у користування розроблене до 14.08.2020 виконавцем програмне забезпечення, а кошти сплачені за розірваним договором зарахувати в рахунок оплати за придбання або отримання в користування такого ПЗ.

Проте, матеріали справи не містять доказів укладення позивачем та відповідачем ні договору купівлі-продажу програмного забезпечення, ні ліцензійного договору, як не містять і жодного доказу передання відповідачем такого програмного забезпечення у користування позивача на підставі іншого цивільно-правового договору.

При цьому, п. 7 зазначеної Угоди передбачено, що у разі, якщо виконавець не здійснить розробку програмного забезпечення у строк, вказаний в п. 4 цього Додаткового договору або відмовиться передавати замовнику розроблене ПЗ за Ліцензійним договором, виконавець зобов`язується повернути замовнику сплачені грошові кошти у розмірі 810000,00 грн на першу вимогу замовника, але не пізніше, ніж п`ять банківських днів з дня виставлення вимоги.

За таких обставин, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачем на виконання п. 4.2 Договору перераховано на рахунок відповідача 810000,00 грн, водночас, останнім не надано доказів розроблення програмного забезпечення та передання його замовнику ні у відповідності до умов Договору №18/02/2019 від 18.02.2019, ні відповідно до умов будь-якого іншого договору, приймаючи до уваги, що сторони скористався своїм правом на дострокове розірвання договору, внаслідок неможливості відповідача розробити програмне забезпечення, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека-Магнолія" про стягнення з відповідача 810000,00 грн є обґрунтованою.

Щодо доводів скаржника, що розроблене програмне забезпечення у жовтні 2020 року надіслано засобами оператора поштового зв`язку "Нова пошта" апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки на підтвердження зазначених обставин апелянтом до суду першої інстанції надано виключно фото невідомого технічного обладнання та роздруківку з назвою "перемещение запасов №42 от 6 октября 2020 г. ", яка містить лише печатку відповідача, а в графі отримувач підпис директора відповідача.

Проте доказів приймання до пересилання організацією поштового зв`язку, надіслання на адресу позивача або передання програмного забезпечення іншим шляхом до матеріалів справи відповідачем не надано.

Твердження скаржника про існування технічного завдання, передбаченого п. 1.2 Договору судова колегія до уваги не приймає з таких підстав.

По-перше, відповідачем не надано до матеріалів справи визначеного п. 1.2. Договору окремого підписаного позивачем та відповідачем Договору на розробку такого технічного завдання.

По-друге, долучена до матеріалів справи роздруківка, яку відповідач називає технічним заданням не містить ні дати її складання, ні найменування сторін, ні підписів та печаток сторін договору, не містить посилання на договір, не мітить вимог до програмного забезпечення, а складається з непов`язаного між собою тексту, зокрема копій електронних повідомлень, посилання на веб-сайти, переліки лікарських препаратів, скрін-шоти монітору і т.п.

По-третє, наявність або відсутність технічного завдання, передбаченого п.1.2. Договору не змінює тієї обставини, що сам Договір №18/02/2019 від 18.02.2019 було розірвано за погодженням сторін, що свідчить про відсутність правової підстави для перерахування грошових коштів відповідачу.

Доводи апелянта, що за умовами Договору №18/02/2019 від 18.02.2019 перераховані грошові кошти у розмірі 810000,00 грн підлягають поверненню замовнику лише у разі, якщо виконавець не розробив ПЗ, однак повернення грошових коштів не передбачене у разі непередання такого ПЗ замовнику колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з моменту розірвання сторонами Договору №18/02/2019 від 18.02.2019 зобов`язання сторін за ним припинилися.

Додатковою угодою №1 передбачена можливість зарахування отриманих відповідачем за договором №18/02/2019 від 18.02.2019 коштів до оплати за придбання або отримання позивачем в користування програмного забезпечення за договором купівлі-продажу або ліцензійним договором.

Проте, і договір купівлі-продажу, і договір користування передбачають обов`язок з передачі речі (в даному випадку програмного забезпечення) покупцю/користувачу.

Придбання або отримання у користування замовником програмного забезпечення спрямоване на досягнення економічного ефекту - отримання ПЗ з можливістю його подальшого використання у своїй господарській діяльності.

Не передання програмного забезпечення замовнику/покупцю/користувачу відповідно до умов договору позбавлене змісту та суперечить суті господарського зобов`язання.

Доводи скаржника, що платіж від 26.04.2019 на суму 225000,00 грн було проведено після розірвання Договору №18/12/2019 від 18.02.2019 та не має відношення до вказаного договору не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог оскільки у зазначеному платіжному дорученні у призначенні платежу зазначено: розробка програмного забезпечення згідно рахунку 184 від 23.04.2019, сума платежу відповідає сумі передбаченій умовами п. 4.2.1 Договору №18/12/2019 від 18.02.2019 та порядку передбаченому у п. 4.3, а скаржником не надано доказів існування правових підстав для сплати позивачем відповідачу вказаної суми коштів (наприклад існування певних договірних зобов`язань тощо).

Враховуючи, що апелянтом не надано до суду жодних доказів наявності правових підстав для отримання ним від позивача та збереження ним грошових коштів у розмірі 810000,00 грн, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення вказаних коштів з відповідача.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання відповідача та призначенні у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи є цілком обґрунтованою, оскільки відповідачем не обґрунтовано необхідності проведення такого дослідження.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2021 у справі №922/1562/21 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хамелеон Софт" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20.07.2021 у справі №922/1562/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

У судовому засіданні 18.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 24.11.2021.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.С. Хачатрян