ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р. Справа № 910/8591/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційні скарги:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал";

2. Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 (повний текст рішення складено та підписано 02.08.2021) (суддя Турчин С.О.)

у справі № 910/8591/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 15 157,73 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (далі - ТОВ "Маркс.Капітал", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ, відповідач) 15 157,73 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо відшкодовування шкоди за договором страхування (полісом) № АІ/5562400 в частині сплати на користь позивача 1 664,62 грн - 3 % річних, 6 822,19 грн - інфляційних втрат, 6 670,92 грн - пені.

Короткий зміст і підстави заперечень відповідача

3. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що МТСБУ зобов`язано відшкодувати за ліквідованого страховика виключно шкоду, до якої законом не віднесено сплату пені, 3 % річних та інфляційних втрат, поряд з цим, відповідач не є правонаступником ліквідованого боржника.

4. Також МТСБУ заявило про порушення позивачем позовної давності.

Короткий зміст інших доводів сторін

5. У відповіді на відзив позивач зазначив, що МТСБУ набуло зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не лише в розмірі заподіяної шкоди, але й з урахуванням 3 % річних, інфляційних втрат та пені. Також позивач навів пояснення щодо нарахувань пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

6. Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що з дати настання страхового випадку починається загальний строк позовної давності, який, з урахуванням зупинення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), закінчився 05.09.2018, а спеціальний строк позовної давності закінчився 20.01.2020.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

7. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 позов ТОВ "Маркс.Капітал" задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3 % річних у сумі 1 664,62 грн, інфляційні втрати у сумі 6 822,19 грн, витрати на правову допомогу в сумі 2 575,54 грн і судовий збір у сумі 1 270,97 грн. В іншій частині позову відмовлено.

8. У частині задоволених позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що:

- заявлені ТОВ "Маркс.Капітал" у цій справі грошові вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (далі - ПрАТ "СК "Україна") у зобов`язанні за договором страхування (полісом) № АІ/5562400 визнані та затверджені ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18;

- оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 ліквідовано банкрута - ПрАТ "СК "Україна", а провадження у справі № 910/842/18 закрито, до МТСБУ, на підставі пп. ґ) п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", перейшов обов`язок здійснити відшкодування сум 3 % річних й інфляційних втрат, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування.

9. Розглянувши заяву відповідача про застосування позовної давності, місцевий господарський суд зазначив, що грошові вимоги ТОВ "Маркс.Капітал" до ПрАТ "СК "Україна" у зобов`язанні, яке виникло за страховим випадком 05.09.2015, визнані ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 і виконані відповідачем лише в частині страхового відшкодування в розмірі 26 683,68 грн 11.09.2019.

10. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що перебіг позовної давності за цим позовом розпочався від дня, коли позивач міг довідатись про порушення свого права, а саме від дати часткового задоволення відповідачем його заяви та відмови у виплаті 3 % річних, інфляційних втрат і пені, тобто від 11.09.2019. Оскільки ТОВ "Маркс.Капітал" звернулось з цим позовом 26.05.2021, тобто у межах загального строку позовної давності, суд дійшов висновку, що заява відповідача про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення 3 % річних й інфляційних втрат задоволенню не підлягає.

11. Водночас, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені у зв`язку зі спливом спеціальної позовної давності в один рік, оскільки про порушене право позивач дізнався у вересні 2019 року, а з цим позовом до суду звернувся лише у травні 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги позивача та узагальнення її доводів

12. Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Маркс.Капітал" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 в частині відмови у стягненні пені й ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 6 670,92 грн.

13. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції, при вирішенні питання стосовно стягнення пені, посилався на п. 1) ч. 2 ст. 258 ЦК України, однак не врахував, що правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму.

14. Суд не врахував, що до позовної вимоги про стягнення пені не може бути застосовано п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки:

- позовна давність застосовується до тієї частини грошового зобов`язання, за якою минула (спливла) позовна давність, а не до тієї, яку заявив позивач;

- позивач заявив до стягнення виключно ту пеню, за якою позовна давність в 1 рік не пропущена.

15. Також позивач в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неодноразово вказує на преюдиційність обставин, встановлених у справі № 910/842/18, зокрема, щодо розміру грошових вимог позивача до ПрАТ "СК "Україна", водночас здійснює застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, чим суперечить своїм же висновкам.

16. ТОВ "Маркс.Капітал" вважає, що до його позовних вимог не може бути взагалі застосовано позовну давність, оскільки заявлена заборгованість уже встановлена рішенням суду, зокрема, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18. Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Вказані норми місцевий господарський суд не врахував та проігнорував, що наведеною ухвалою господарського суду стягнуто на користь позивача кошти, в тому числі пеню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги відповідача та узагальнення її доводів

17. МТСБУ також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 і відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

18. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а викладені в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають встановленим обставинам справи.

19. Зокрема, відповідач вважає, що:

- суд першої інстанції належним чином не встановив, коли позивач дізнався про своє порушене право, не дослідив строк, коли позивач звернувся з позовом до суду, та на який строк було продовжено позовну давність;

- судом покладено додатковий обов`язок на МТСБУ щодо виплати інфляційних втрат, 3 % річних та пені, тобто притягнуто до відповідальності особу, яка не порушувала грошового зобов`язання перед позивачем, хоча відповідальність має індивідуальний характер та ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за іншу особу;

- пеня, інфляційні втрати та 3 % річних - це відповідальність страховика-банкрута за порушення грошового зобов`язання, які ухвалою визнано погашеними. Така відповідальність не входить до зобов`язань МТСБУ, передбачених пп. ґ) п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

20. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Маркс.Капітал" у справі № 910/8591/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Корсак В.А.

21. Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 01.09.2021 апеляційну скаргу МТСБУ у справі № 910/8591/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Корсак В.А.

22. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 за апеляційною скаргою ТОВ "Маркс.Капітал" відкрито апеляційне провадження; постановлено, що розгляд апеляційної скарги здійснюватиметься в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 27.09.2021.

23. Іншою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 апеляційну скаргу МТСБУ залишено без руху; надано відповідачу строк для усунення наведених судом недоліків апеляційної скарги.

24. Ухвалою від 27.09.2021 Північний апеляційний господарський суд задовольнив клопотання МТСБУ про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 та поновив відповідачу зазначений строк; відмовив у задоволенні заяви МТСБУ про розгляд даної справи з викликом сторін; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою МТСБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21; зупинив дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; постановив розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.10.2021.

25. У зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 № 09.1-08/6091/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8591/21.

26. Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 для розгляду апеляційної скарги ТОВ "Маркс.Капітал" у справі № 910/8591/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Корсак В.А., Попікова О.В.

27. Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 23.11.2021 апеляційну скаргу МТСБУ у справі № 910/8591/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Попікова О.В., Корсак В.А.

28. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Корсака В.А., Попікової О.В. апеляційні скарги ТОВ "Маркс.Капітал" та МТСБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 прийнято до свого провадження; постановлено розгляд зазначених апеляційних скарг здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи

29. ТОВ "Маркс.Капітал" надало відзив на апеляційну скаргу МТСБУ, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

30. Також, ТОВ "Маркс.Капітал" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням про приєднання до матеріалів справи № 910/8591/21 доказів про оплату наданої правової допомоги, а саме платіжного доручення № 406 від 07.09.2021 на суму 9 200,00 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

31. 05.09.2015 по пр-ту Глушкова, 9-а у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля "ЗАЗ" реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - автомобіль ЗАЗ) та автомобіля "Chevrolet Lacetti" реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - автомобіль "Chevrolet Lacetti").

32. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.10.2015 у справі № 752/16275/15-п встановлено, що зазначена ДТП відбулася з вини водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 , за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з ч. 4 ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення.

33. Відповідно до звіту від 07.10.2015 № 32/10/15 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Chevrolet Lacetti" в результаті ДТП склала 30 787,61 грн.

34. 03.11.2015 власник автомобіля "Chevrolet Lacetti" ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ "СК "Україна" із заявою про страхове відшкодування.

35. 16.11.2015 ОСОБА_2 на підставі договору відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування відступила ФОП Шияну Денису Сергійовичу (далі - ФОП Шиян Д.С.) право вимоги в зобов`язаннях, що виникли із вищевказаної ДТП, у тому числі одержання грошового відшкодування майнової шкоди від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ.

36. 30.11.2015 ФОП Шиян Д.С. уклав з ТОВ "Маркс.Капітал" договір про надання фінансових послуг факторингу № 5/30-11/2015 (далі - договір факторингу), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта з договорів відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування відповідно до додатку № 1 до цього договору, зокрема, з договору відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування від 16.11.2015.

37. У силу цього договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі (п. 1.2 договору факторингу).

38. Пунктом 1.4 договору факторингу передбачено, що зобов`язаною особою (боржником) є Легков Ю.В. (п. 21 додатку № 1 до договору факторингу); страхова компанія ПрАТ "СК "Україна"; МТСБУ в порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

39. ПрАТ "СК "Україна", у порушення умов договору страхування (полісу) № АІ/5562400, не здійснило виплату страхового відшкодування.

40. 02.03.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ "СК "Україна".

41. 30.03.2018 ТОВ "Маркс.Капітал" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про грошові вимоги до ПрАТ "СК "Україна", зокрема, і за зобов`язанням, яке виникло за страховою подією від 05.09.2015.

42. У своїй заяві, з урахуванням подальших уточнень вимог, ТОВ "Маркс.Капітал" просило визнати його грошові вимоги до ПрАТ "СК "Україна", в тому числі і за страховою подією, яка відбулась 05.09.2015, у розмірі 41 841,41 грн, а саме: 26 683,68 грн збитків, 1 664,62 грн - 3 % річних, 6 822,19 грн інфляційних втрат, 6670,92 грн пені, включити ці грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів.

43. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 ТОВ "Маркс.Капітал" визнано кредитором ПрАТ "СК "Україна" на зазначену в заяві суму, затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ "СК "Україна", до якого включено вимоги ТОВ "Маркс.Капітал".

44. 17.07.2019 Господарський суд міста Києва ухвалою у справі № 910/842/18 затвердив звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, постановив ліквідувати ПрАТ "СК "Україна" у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами, а також встановив, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

45. У зв`язку з ліквідацією ПрАТ "СК "Україна" 23.08.2019 позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування, у тому числі за полісом № АІ/5562400 в загальній сумі 41 841,41 грн, що складається із суми страхового відшкодування в розмірі 26 683,68 грн, сум 3 % річних, інфляційних втрат і пені.

46. 11.09.2019 відповідач частково виконав зобов`язання за страховою подією, яка відбулась 05.09.2015, сплатив страхове відшкодування в розмірі 26 683,68 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача.

47. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача також і 1 664,62 грн 3% річних, 6 822,19 грн інфляційних втрат і 6 670,92 грн пені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови щодо розгляду апеляційної скарги МТСБУ

Щодо відповідальності за прострочення виконання зобов`язання

48. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

49. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

50. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

51. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

52. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

53. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, правовідносини якій регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який у є спеціальним.

54. Відповідно до п. 9.1 ст. 9 вказаного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

55. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

56. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

57. Згідно зі ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

58. Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

59. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

60. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

61. З наведеного можна зробити висновок, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

62. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 06.06.2012 у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними в постановах від 30.01.2018 у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15.

Крім того, в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що ст. 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12 14гс18).

63. З огляду на викладене, існує стала судова практика Верховного Суду, що в разі прострочення боржником (страховою компанією) виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором страхування, зокрема, виплати суми страхового відшкодування, страхова компанія зобов`язана на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

64. Щодо нарахування пені за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, колегія суддів враховує, що наслідки прострочення страховиком відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну, визначені нормами ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з п. 36.5 якої за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

65. Отже, право постраждалої особи (іншої особи, яка набула таке право) щодо відшкодування не лише шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а й відповідальності за несвоєчасне виконання страховиком (у визначених законом випадках - МТСБУ) такого обов`язку (регламентної виплати), передбачене нормами чинного законодавства та підтверджується сталою судовою практикою.

66. У межах справи, що розглядається, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 ТОВ "Маркс.Капітал" визнано кредитором ПрАТ "СК "Україна", в тому числі за зобов`язаннями (3% річних, інфляційних втрат та пені), що є предметом спору у цій справі.

67. У силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

68. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що встановлені у справі № 910/842/18 розмір грошової вимоги в сумі 41 841,41 грн (що включає спірні нарахування) та обґрунтованість такої вимоги ТОВ "Маркс.Капітал" до ПрАТ "СК "Україна" мають преюдиціальне значення і не потребують повторного доказування.

69. Водночас ключові доводи та позиція відповідача у цій справі полягають у тому, що він несе відповідальність за зобов`язаннями ліквідованих (у даному випадку із застосуванням процедури банкрутства) страховиків виключно в межах регламентних виплат (страхового відшкодування). Натомість інші нарахування, а саме пов`язані з несвоєчасним виконанням такого зобов`язання (як то 3 % річних, інфляційні втрати та пеня), зокрема, визнані у справі про банкрутство ліквідованого страховика, - це відповідальність страховика-банкрута за порушення грошового зобов`язання, яка не входить до зобов`язань МТСБУ, передбачених пп. ґ) п. 41.1 ст. 41 Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та не може бути покладена на МТСБУ, оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

70. Правовідносини за договором страхування в процедурі ліквідації страховика і після її завершення врегульовані Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), чинним на момент виникнення правовідносин у цій справі.

71. За загальним правилом, викладеним у п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

72. Норми ст. 87 Закону про банкрутство (відповідно до приписів якого здійснювалось провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ "СК "Україна") не регулюють наслідки незадоволення вимог кредиторів в процедурі банкрутства страховика через недостатність у нього майна, а норма ч. 5 ст. 45 Закону про банкрутство встановлює, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

73. Натомість спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють виняток з цього правила щодо страховиків та визначають порядок задоволення вимог кредиторів страховика, що не були задоволені у процедурі банкрутства страховика через недостатність майна страховика.

74. Зокрема, відповідно до п. 20.3 ст. 20 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

75. Підпунктом "ґ" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

76. За змістом викладених норм, що регулюють правила переходу від ліквідованого страховика до МТСБУ обов`язків за договором страхування, МТСБУ виконує обов`язки цього страховика відповідно до умов договору страхування в повному обсязі.

77. При цьому, преамбула ст. 41 Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо відшкодування МТСБУ шкоди на умовах, визначених цим Законом, не може тлумачитись без взаємозв`язку із положеннями пп. ґ) п. 41.1 цієї статті та із положеннями п. 20.3 ст. 20 цього ж Закону, п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування". Зазначені нормативні акти в цілому та наведені норми, зокрема, не передбачають винятків із загального правила про майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені) та відповідно до ст. 625 ЦК України - сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

78. Оскільки спірні відносини виникли з договірних відносин, і позивач продовжує реалізовувати їх в межах договірних зобов`язань, має місце винятково договірний характер обов`язку чи то страховика, чи то МТСБУ щодо відшкодування шкоди потерпілому.

79. У спірних правовідносинах акцент потрібно ставити не на відшкодуванні шкоди, яка відшкодовується МТСБУ у випадках, передбачених ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме на переході до МТСБУ обов`язків за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності тих страховиків, які ліквідовані, що передбачено положеннями п. 20.3 ст. 20 та ст. 41 цього Закону.

80. Отже, МТСБУ не звільняється від обов`язку сплачувати за страховика, що допустив прострочення виплати суми страхового відшкодування, передбачені законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") суми 3 % річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, оскільки ці нарахування в силу зазначених норм закону є невід`ємною/складовою частиною боргу зі сплати страхового відшкодування за договором страхування.

81. Правильність цієї позиції узгоджується із фактом визнання у справі про банкрутство кредиторських вимог ТОВ "Маркс.Капітал" до ПрАТ "СК "Україна" як на суму страхового відшкодування, так і на спірні у цій справі суми 3 % річних, інфляційних втрат та пені, а також узгоджується з умовами в п. 1.2 договору про надання фінансових послуг факторингу № 5/30-11/2015 від 30.11.2015 - щодо права позивача (фактора та кредитора за договором) одержати від боржника суми основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

82. З огляду на викладене, з урахуванням встановленого факту переходу до відповідача обов`язку здійснити відшкодування сум 3 % річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

83. У такому випадку невирішеним залишається питання захисту цивільного права потерпілого щодо своєчасного і належного отримання гарантованих законом виплат - страхового відшкодування, зокрема, у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання такого зобов`язання.

84. Тому, з метою належного захисту права потерпілого на своєчасне та належне отримання гарантованих законом виплат (відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди), керуючись принципом верховенства права та враховуючи визначений Великою Палатою Верховного Суду спосіб захисту (щодо звернення не до завдавача шкоди, а до його страховика), колегія суддів вважає правомірним та справедливим, у даному випадку, покладення відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання (страхового відшкодування) на МТСБУ.

Такий же висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19.

85. Відтак апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо законності та обґрунтованості позовних вимог до МТСБУ про відшкодування сум відсотків річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих за прострочення ліквідованим страховиком виплати страхового відшкодування.

Щодо позовної давності

86. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

87. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

88. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за грошовим зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання зобов`язання.

89. За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

90. Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом яких той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

91. Як зазначалось вище, правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

92. Тож у контексті спірних правовідносин таке право на позов має бути пов`язане, зокрема, з початком виникнення відповідного обов`язку у МТСБУ щодо виконання зобов`язань ліквідованого страховика.

93. Аналіз положень п.п. 2, 3 ст. 20 та п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" свідчить, що обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) - на МТСБУ.

94. Отже, з урахуванням положень пп. ґ) п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язок МТСБУ щодо відшкодування шкоди замість ліквідованого страховика виникає з моменту встановлення судом факту недостатності коштів та майна такого страховика, чим, у цьому випадку, є дата постановлення ухвали господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, закриття провадження у справі про банкрутство страховика - банкрута. Важливим при цьому є врахування судами обставин того, що вимоги кредиторів не були задоволені у зв`язку з відсутністю достатніх майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси.

95. Відтак право вимоги потерпілого до МТСБУ за невиконаними зобов`язаннями ліквідованого страховика виникає саме з моменту ліквідації такого страховика ухвалою господарського суду у справі про банкрутство, а не від дати настання страхової події.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19.

96. Наведеним спростовуються зазначені МТСБУ в обґрунтування апеляційної скарги доводи, зокрема про те, що суд першої інстанції належним чином не встановив, коли позивач дізнався про своє порушене право, та помилково дійшов висновку, що позовна давність обраховується не з моменту ДТП.

97. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими доводами скаржника частково, та, з огляду на висновки Верховного Суду у постанові від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19, вважає, що право вимоги потерпілого до МТСБУ за невиконаними зобов`язаннями ліквідованого страховика виникло з моменту ліквідації такого страховика ухвалою господарського суду у справі про банкрутство.

98. Як зазначено вище, факт ліквідації ПрАТ "СК "Україна" встановлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами, що стало підставою для звернення ТОВ "Маркс.Капітал" з позовом у цій справі, що розглядається.

99. Таким чином, саме з дати ліквідації страховика ухвалою суду від 17.07.2019 починається перебіг позовної давності.

100. ТОВ "Маркс.Капітал" звернулось з позовом до МТСБУ 26.05.2021.

101. Вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат і 3 % річних у розумінні ст. 625 ЦК України мають похідну природу від основного грошового зобов`язання, тому до них застосовується загальна позовна давність у три роки.

102. За наведених підстав, враховуючи дату звернення ТОВ "Маркс.Капітал" з позовом у цій справі, апеляційний господарський суд вважає правильним висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску позовної давності до вимог позову в частині стягнення інфляційних втрат і 3 % річних, про що заявив відповідач у справі.

103. Те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що перебіг позовної давності за вказаними вимогами розпочався 11.09.2019, а саме з моменту, коли відповідач відмовив у виплаті зазначених коштів, не впливає на правильність оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог, оскільки з цим позовом ТОВ "Маркс.Капітал" у будь-якому випадку звернулось до суду в межах загальної позовної давності.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови щодо розгляду апеляційної скарги ТОВ "Маркс.Капітал"

104. Те, що до позовних вимог ТОВ "Маркс.Капітал" у цій справі взагалі не може застосовуватись позовна давність, оскільки заявлена заборгованість уже встановлена ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18, апеляційний господарський суд відхиляє з таких підстав.

105. Згідно з вже встановленими обставинами обов`язки ПрАТ "СК "Україна" щодо виконання умов договору страхування (полісу) № АІ/5562400 до МТСБУ перейшли на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами, якою також встановлено, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

106. Отже, вказаних обов`язків відповідач набув на підставі, передбаченій Законом, зокрема п. 20.3 ст. 20 та ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

107. Як вже зазначалось вище, за правилами переходу від ліквідованого страховика до МТСБУ обов`язків за договором страхування, МТСБУ виконує обов`язки цього страховика відповідно до умов договору страхування в повному обсязі.

(Висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19).

108. З наведеного суд апеляційної інстанції робить висновок, що звернення до суду із вимогами про стягнення з МТСБУ інфляційних втрат, 3% річних і пені за порушення ПрАТ "СК "Україна" строків виконання основного зобов`язання за договором страхування має відбуватися у порядку, встановленому умовами договору та закону.

109. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

110. Отже, апеляційні доводи ТОВ "Маркс.Капітал" про те, що до вимоги про стягнення пені суд першої інстанції безпідставно застосував положення п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, є хибними.

111. Враховуючи факт ліквідації ПрАТ "СК "Україна" ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 і дату звернення ТОВ "Маркс.Капітал" з позовом у цій справі (26.05.2021), висновок господарського суду про пропуск позивачем позовної давності в частині вимог про стягнення пені є правомірним.

112. Помилковим є посилання ТОВ "Маркс.Капітал" на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував сталої судової практики, яка утворилась у правовідносинах щодо стягнення пені, зокрема, про те, що: "позовна давність до вимог про стягнення пені обчислюється окремо за кожний день (місяць) її нарахування. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права".

113. Зазначене у даному випадку не має значення, з огляду на те, що, як правильно зазначає позивач, наявність обов`язку сплатити пеню за прострочення обов`язків за договором страхування (полісом) № АІ/5562400, а також її розмір вже встановленні ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18.

114. Однак, вказаний обов`язок встановлений для ПрАТ "СК "Україна", тоді як відповідач, з огляду на приписи ч. 5 ст. 11 ЦК України, набув його вже у визначеному розмірі, який не підлягає перегляду.

115. Таким чином, щодо вимоги про стягнення пені в цій справі належить застосуванню п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

116. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

117. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

118. З огляду на викладені обставини, підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 не вбачається.

Судові витрати.

119. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційних скарг судові витрати за розгляд апеляційних скарг відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" і Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 910/8591/21.

4. Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржників.

5. Матеріали даної справи повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова