ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 904/2111/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В.,

за участю представників учасників справи:

- позивача - Лотанюк Світлани Валеріївни (адвокат);

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

(суддя - Юзіков С.Г.)

від 18.11.2020

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.)

від 13.05.2021

у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

до Комунального підприємства «Кривбасводоканал»

про визнання укладеним договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 17.04.2020,

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. У квітні 2020 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КП «Криворіжтепломережа», позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (надалі - КП «Кривбасводоканал», відповідач) про визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору № 44 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 17.04.2020 в редакції згідно додатку № 11 до позовної заяви; визнання укладеним додатку № 1 до договору № 44 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 17.04.2020 в редакції згідно додатку № 12 до позовної заяви.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що з 01.05.2019 було в повному обсязі введено в дію Закон України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017, яким визначено нову класифікацію житлово - комунальних послуг, передбачено нову систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, а також визначено особливості укладення, зміни та припинення договорів про надання комунальних послуг, а тому сторонам необхідно укласти договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, оформлений на основі типової форми договорів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (надалі - постанова КМУ від 05.07.2019 № 690).

1.3. У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на такі обставини:

1) договір у редакції, запропонованій позивачем, не може бути укладений, оскільки, відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Позивач не є індивідуальним споживачем у розумінні вищезазначеної статті і отримує послуги з централізованого водопостачання і водовідведення не для власних потреб, а для здійснення господарської діяльності;

2) посилання позивача, що з 01.05.2019 в повному обсязі введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, який передбачає різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, є неправильним, оскільки 02.04.2020 вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових спеціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ, яким було передбачено відтермінування кінцевого строку укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг зі споживачами. Таким чином, звернення позивача до суду є передчасним і відсутнє будь-яке порушення прав позивача;

3) договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який позивач датує 17.04.2020 у редакції згідно з додатком №11 до позовної заяви, складений позивачем на підставі Типового договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженого постановою Кабміну від 05.07.2019 № 690 (надалі - Типовий договір), містить недостовірну інформацію, протиріччя та невідповідність Типовому договору, та крім того, вказаний договір не містить положень, які позивачу невигідні, при їх наявності у Типовому договорі;

4) будівлі, що належать позивачу, не оснащені вузлами комерційного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а запропонована позивачем редакція договору базується на положеннях щодо ведення обліку послуг з централізованого водопостачання за показниками вузла комерційного обліку, прийнятого на абонентський облік, включає в себе облік та порядок оплати послуг на основі показників вузла комерційного обліку;

5) у розділі «Розмір плати за послуги» договору в редакції, яку позивач бажає укласти з відповідачем, позивач на свій розсуд не включив пункти, що стосуються вузлів комерційного обліку (розмір внесків за встановлення, обслуговування, заміну вузлів комерційного обліку), хоча в Законі України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Типовому договорі, який позивач вважає прийнятним для себе як для споживача, пункти, що стосуються розміру внесків за встановлення, обслуговування, заміну вузлів комерційного обліку, чітко передбачені (п. 7, п. 8, п. 9 Типового договору);

6) позивачем не враховано положення Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та постанови КМУ №690 від 05.07.2019, згідно з якими плата виконавцю за індивідуальним договором складається не тільки з плати за послугу, а й з плати за абонентське обслуговування, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку послуг з централізованого водопостачання тощо;

7) у пунктах 10 та 11 договору в редакції, яку позивач бажає укласти з відповідачем, позивач безпідставно «прибирає» уповноважених осіб органів ліцензування та органів місцевого самоврядування, тим самим безпідставно звужуючи коло осіб, які мають право доступу до вузлів комерційного обліку (Типовим договором, який позивач вважає прийнятним для себе як для споживача, уповноважені особи органів ліцензування та органів місцевого самоврядування чітко передбачені в пунктів 12, 14, 15);

8) в пункті 17 договору в редакції позивача, останній зазначає, що до встановлення вузла комерційного обліку обсяги споживання питної води визначаються за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування, проте ці пункти і посилання на нормативи питного водопостачання не можуть бути додані до договору в зв`язку з тим, що нормативів питного водопостачання для юридичних осіб, якою є позивач, законодавчо не передбачено;

9) умови пунктів 36 та 37 договору (щодо обмеження (припинення) надання послуг) в редакції, запропонованій позивачем, не передбачені ні Типовим договором, ні Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 № 690 (надалі - Правила), ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги» тощо. Крім того, сама суть обмеження (припинення) надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення полягає в тому, що будь-які негативні наслідки для позивача можуть виникнути, за які позивач несе відповідальність, що в свою чергу і є дієвим важелем в сторону сумлінного дотримання позивачем своїх зобов`язань як споживача і недопущення обмеження (припинення) надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення.

1.4. Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву стверджував, що листом від 24.04.2020 №8/9.1.2/2914-20, який було отримано позивачем 27.04.2020 було повідомлено, що для укладання договору про надання послуг з централізованого водопостачання з юридичними особами, які використовують питну воду одночасно для виробничих та питних і санітарно-гігієнічних потреб, застосовується Типовий договір з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійним об`єктом нерухомого майна про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Враховуючи зазначене, оформлення між сторонами договірних відносин має здійснюватися на основі типових договорів, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 №690.

1.5. Крім того, позивач вказував про безпідставність посилань відповідача на те, що запропонована позивачем редакція договору базується на положеннях щодо ведення обліку послуг з централізованого водопостачання за показаннями вузла комерційного обліку, прийнятого на абонентський облік, а будівлі, що належать позивачу, не оснащені вузлами комерційного обліку. Зі змісту пункту 17 запропонованого позивачем договору вбачається, що до встановлення вузла комерційного обліку обсяги споживання питної води визначаються за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування.

2. Фактичні обставини справи, установлені судами

2.1. 25.09.2017 сторонами укладено договір №577 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - договір), пунктом 1.1. якого виконавець (відповідач) зобов`язався своєчасно надавати споживачеві (позивачеві) цілодобово відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

2.2. Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 31.12.2017 року, а в частині розрахунків за надані послуги до повного погашення заборгованості. У відповідності до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (пункт 8.1. договору).

2.3. Позивач звернувся до відповідача з листом №4114/2 від 27.12.2019, у якому повідомив, що при укладанні договорів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189, передбачено нову систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання цих послуг та, відповідно до роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України (Мінрегіон) (№8/9.1.1/4749-19 від 18.11.2019), практична реалізація норм і положень Закону, зокрема, що регулюють надання та оплату комунальних послуг, здійснюватиметься з переходом на нові договірні відносини між виконавцями комунальних послуг і споживачами. Отже, при укладанні договорів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до вимог Закону необхідно користуватися положеннями Правил.

2.4. Відповідач листом №508 від 15.01.2020 повідомив, що за висновками розгляду запропонованого проекту договору №44 від 26.12.2019 «Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» вважає неприйнятними умови договору та вважає за доцільне повернути його без розгляду. З урахуванням роз`яснень Міністерства розвитку громад та територій України, посилання на які містяться у листі комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» №4114/12 від 27.12.2019, умови запропонованого проекту договору не можуть бути застосовні, оскільки регулюють виключно договірні взаємовідносини між виконавцем комунальної послуги та співвласниками багатоквартирних будинків відповідно до обраної останнім моделі Типових форм договорів, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 №690.

2.5. 21.02.2020 позивач направив відповідачу листа №537/12 у якому, у зв`язку з наближенням закінчення строку дії договору №577 від 25.09.2017 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, просив розглянути та затвердити договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, оформлений на основі типового договору з індивідуальним споживачем у будівлі, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2019 №690 з урахуванням специфіки споживача (КПТМ «Криворіжтепломережа» теплогенеруюча, теплопостачальна організація з комунальною формою власності).

2.6. Відповідач листом №2577 від 04.03.2020 повідомив позивача, що наданий ним проект договору не може бути укладений з позивачем з огляду на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги, проте позивач отримує послугу з централізованого водопостачання та водовідведення не для власних потреб, а для здійснення господарської діяльності. Крім того будівлі, що належать позивачу, не оснащені вузлами комерційного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а запропонована позивачем редакція договору базується на положеннях щодо ведення обліку послуг з централізованого водопостачання за показаннями вузлами комерційного обліку, прийнятого на абонентський облік, включає в облік та порядок оплати послуг на основі показань вузла комерційного обліку.

2.7. 02.04.2020 сторонами укладено додаткову угоду №6 до договору №577, у якій погодили: пункт 8.1. Розділу VII. «Строк дії договору» викласти в такій редакції: «Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 16.04.2020 року, а в частині розрахунків за надані послуги до повного погашення заборгованості. У відповідності до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення».

2.8. Позивач звернувся до відповідача з листом №1280/12 від 29.04.2020, у якому просив продовжити строк дії договору №577 від 25.09.2017, оскільки під час остаточного узгодження проекту договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в роботі комунальних підприємств міста можуть виникнути негативні наслідки.

2.9. Листом №1148 від 13.05.2020 відповідач направив позивачу для розгляду та погодження два примірники додаткової угоди №7 до договору №577 від 25.09.2017, які пропонував підписати, скріпити печаткою та повернути один примірник на адресу відповідача.

2.10. Позивач направив відповідачу лист №1882/12 від 08.07.2020 з Додатковою угодою №7 про внесення змін до договору, яку пропонував підписати, скріпити печаткою та повернути один примірник на адресу позивача.

2.11. 28.07.2020 сторонами укладено додаткову угоду №7, у якій вони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2020.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2020, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021, у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Суди, відмовляючи в задоволенні позову, виходили з таких обставин:

- позивач не є виключно споживачем послуг відповідача в розумінні Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», оскільки він є комунальним підприємством, створеним з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії, а також надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам і вода йому потрібна як для власних потреб, так і для ведення господарської діяльності;

- укладання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між позивачем і відповідачем має відбуватися відповідно до загальних норм Цивільного та Господарського кодексів України, що регулюють порядок укладання господарських договорів;

- у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати укладеним між КПТМ «Криворіжтепломережа» та КП «Кривбасводоканал» договір № 44 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 17.04.2020 в редакції згідно з додатком № 11 до позовної заяви; визнати укладеним між КПТМ «Криворіжтепломережа» та КП «Кривбасводоканал» додаток № 1 до договору № 44 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 17.04.2020 в редакції згідно з додатком № 12 до позовної заяви, проте проект вказаного договору та додатку до нього у прохальній частині позовної заяви не викладає;

- позивач не надав до позовної заяви примірник проекту договору, який вказаний позивачем в прохальній частині позовної заяви. Крім того, між позивачем та відповідачем 28.07.2020 укладено додаткову угоду № 7, в якій погоджено, що договір № 577 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 25.09.2017 діє до 31.12.2020.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

4.1. 26.05.2021 КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4.2. 09.08.2021 на виконання ухвали суду скаржник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги.

4.3. В обґрунтування підстави касаційного оскарження згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що суди неправильно застосували норми пунктів 6, 13 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункти 1, 6 Правил за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України). Позивач стверджує, що з ним, як теплопостачальною організацією, потрібно укласти договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідно до Типового договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, оскільки КПТМ «Криворіжтепломережа» використовує питну воду одночасно для виробничих та питних і санітарно - гігієнічних потреб.

4.4. Також скаржник підставою касаційного оскарження зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 частини 3 статті 310 цього Кодексу, оскільки суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів ( КПТМ «Криворіжтепломережа» не є виключно споживачем послуг відповідача на підставі пояснень КП «Кривбасводоканал») та не надали оцінку листу Міністерства розвитку громад на території України від 24.04.2020 № 8/9, 12/2914-20, в якому роз`яснено порядок укладання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або центрального водовідведення.

4.5. Крім того, позивач не погоджується з доводами суду апеляційної інстанції, що ним не було дотримано вимог пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України та не викладено повністю зміст позовних вимог, оскільки відповідно до пункту 1 частини 1статті 177 вказаного Кодексу суд першої інстанції під час підготовчого провадження остаточно визначає предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу.

4.6. У відзиві на касаційну скаргу КП «Кривбасводоканал» стверджує про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

5.2. Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

5.3. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

5.4. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

5.5. Частина 3 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що його норми застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

5.6. Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою визначає Закон України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

5.7. Згідно з абзацом 3 статті 1 цього Закону питна вода - вода, призначена для споживання людиною (водопровідна, фасована, з бюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), для використання споживачами для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб, а також для виробництва продукції, що потребує її використання, склад якої за органолептичними, мікробіологічними, паразитологічними, хімічними, фізичними та радіаційними показниками відповідає гігієнічним вимогам.

5.8. Отже, Закон виокремлює можливість використання питної води для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб, а також для виробництва продукції.

5.9. Порядок надання послуг з питного водопостачання та централізованого водовідведення врегульовано у статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

5.10. Зокрема, згідно з абзацами 1 та 6 частини 1 цієї статті послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору з:

- підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням;

- індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

5.11. Отже, Закон України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначає особливості укладання договорів централізованого водопостачання та водовідведення й розмежовує порядок встановлення відносин і укладання договорів окремо для підприємств (безпосередніх користувачів послуг) та окремо для споживачів у сфері надання житлово-комунальних послуг.

5.12. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» - це підприємство, яке засноване на власності територіальної громади м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Основними напрямками діяльності підприємства є: виробництво, транспортування, постачання та реалізація теплової енергії, а також надання послуг з централізованого опалення та гарячої води (розділ 2 статуту).

5.13. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

5.14. Тобто зі змісту цієї норми вбачається, що індивідуальний споживач повинен мати такі ознаки: 1) бути власником (співвласником) нерухомого майна; 2) отримувати послуги для власних потреб.

5.15. Комунальне підприємство теплових мереж не є індивідуальним споживачем у розумінні Закону України «Про житлові-комунальні послуги», оскільки використовує воду не лише для задоволення власних потреб, а перш за все як теплоносій для виробництва продукції (теплової енергії) з метою здійснення господарської діяльності. У такому разі між учасниками спірних правовідносин має укладатися договір відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

5.16. Зважаючи на відсутність затвердженого зазначеного типового договору, такий договір укладається його сторонами на основі вільного волевиявлення з урахуванням норм законодавства, що регулює відносини у сфері водопостачання, та з погодженням істотних умов, визначених у статті 20 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

5.17. Положення постанови КМУ від 05.07.2019 № 690, якою затверджено типові договори з індивідуальним споживачем, застосовуються до спірних правовідносин лише у контексті регулювання надання послуг для власних потреб.

5.18. Та обставина, що комунальне підприємство споживає воду і для власних потреб, не є підставою для укладання з ним лише одного договору, як з індивідуальним споживачем, з включенням до цього договору інших особливих умов, на чому наполягає позивач, оскільки згідно з абзацом 4 частини 4 статті 179 Господарського кодексу України сторони не можуть відступати від змісту типового договору, а мають право лише конкретизувати його умови.

5.19. Включення сторонами до договору умов, які створюють регулювання відносин у сфері постачання води, яка використовується для виробництва теплової енергії, що за змістом прав і обов`язків сторін суперечить відповідному регулюванню, передбаченому типовим договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, є відступом, а не конкретизацією його умов, що не допускається відповідно до частини 4 статі 179 Господарського кодексу України.

5.20. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає, що якщо юридична особа використовує воду для власних потреб та у господарській діяльності з метою постачання теплової енергії, то вона не може укладати із підприємством один договір шляхом об`єднання в ньому двох видів договір, а повинна укладати окремо договір на конкретну комунальну послугу на основі відповідного типового договору, як індивідуальний споживач, а також окремо договір як суб`єкт господарювання на користування водою з метою вироблення та постачання теплової енергії.

5.21. Верховний Суд погоджується з доводами судів попередніх інстанцій, що позивач не обґрунтував належним чином, який саме примірник договору він хоче визнати укладеним, оскільки в додатку № 11 до позовної заяви міститься примірник договору без номеру та дати, а примірник договору під номером №44 датований 26.12.2019, хоча в прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати укладеним примірник договору №44 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 17.04.2020.

5.22. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, повинні оформлюватися декількома видами договорів, а також зважаючи на те, що відповідні примірники договорів позивачем відповідачу не були надані, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, з урахуванням наданих у цій постанові уточнень.

5.23. Доводи скаржника, що суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (КПТМ «Криворіжтепломережа» не є виключно споживачем послуг відповідача на підставі пояснень КП «Кривбасводоканал») суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки письмові пояснення не є недопустимими доказами відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, а є позицією сторони, яка викладена в письмовій формі.

5.24. Твердження КПТМ «Криворіжтепломережа», що суди не надали оцінку листу Міністерства розвитку громад на території України від 24.04.2020 № 8/9.1.2/2914-20, в якому роз`яснено порядок укладання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або центрального водовідведення є безпідставними, оскільки вказаний лист не є нормативно - правим актом, який регулює правовідносини між сторонами, має виключно рекомендаційний характер.

5.25. Верховний Суд відхиляє доводи КПТМ «Криворіжтепломережа», що суд першої інстанції відповідно до пункту 1 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України під час підготовчого провадження повинен був остаточно визначити предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу, з огляду на те, що предмет та підстави позову були чітко визначені позивачем, проте примірник з текстом договору, який вимагає укласти позивач в судовому порядку до позовної заяви надано не було. Позивачем до позовної заяви було надано лише примірник договору № 44 від 26.12.2019 та ще примірник без номера та дати, проте в кожному з цих варіантів були певні розбіжності по тексту.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.3. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені із додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

6. Розподіл судових витрат

6.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктами 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2021 у справі № 904/2111/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко