ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. Справа№ 910/13998/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Шапрана В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 (про повернення зустрічної позовної заяви)

у справі № 910/13998/21 (суддя - Ващенко Т.М. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 380 426, 35 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 380 426,35 грн, з яких: 356 792,40 грн основного боргу, 5 454,52 грн відсотків річних та 18 179,43 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 53-122-13-20-10030 від 28.09.2020, в частині не оплати товару, поставленого на суму 380 426,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/13998/21 та постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

22.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" про стягнення 46 362,36 грн штрафних санкцій за прострочення поставки товару на суму 275 90,60 грн, поставку якої сторонами було виключено додатковою угодою № 1 до Договору поставки № 53-122-13-20-10030 від 28.09.2020 (зменшено суму договору до суми 380 426,35 грн. (на яку і пред`явлено первісний позов) шляхом виключення позиції на суму 275 907,60 грн із загальної суми договору в розмірі 632 700,00 грн).

Зустрічні позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за прострочення поставки товару обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань за договором.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто заявнику.

Ухвалу суду мотивовано тим, що підстави та предмет позову за первісним позовом та за зустрічним позовом є різними, первісні та зустрічні позовні вимоги не є взаємопов`язаними та ґрунтуються на різних правових підставах, первісні та зустрічні позовні вимоги не є взаємовиключними навіть в частині. Зустрічна позовна заява, подана з порушення вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 6 ст.180 ГПК України).

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі № 910/13998/21. Направити справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду по суті. Вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів чітко виражена у підставах цих позовів, а саме неналежному виконання сторонами спору договору поставки № 53-122-13-20-10030 від 28.09.2020, а додаткова угода № 1 до договору поставки № 53-122-13-20-10030 від 28.09.2020, є логічним продовженням погодженого сторонами договору поставки, а тому твердження суду першої інстанції, що первісні та зустрічні позовні вимоги не є взаємопов`язаними та ґрунтуються на різних правових підставах, є неправомірним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» у справі № 910/13998/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Пономаренко Є.Ю., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» у справі № 910/13998/21. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» у справі № 910/13998/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано оригінал зустрічної позовної заяви у Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція».

05.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 про відкриття апеляційного провадження надійшов оригінал зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами.

Узагальнені доводи інших учасників провадження, викладених у письмових поясненнях

Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із вимогами частин 1, 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Таким чином, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов: 1) обидва позови взаємопов`язані; 2) спільний їх розгляд є доцільним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18.

Згідно з постановами Верховного Суду від 17.05.2021 у справі № 910/18778/20, від 22.04.2019 у справі № 914/2236/18 конструкція ч. 2 ст. 180 ГПК вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20.

Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:

- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;

- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;

- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, у первісному та зустрічному позовах сторони вказують на неналежне виконання сторонами спору Договору поставки № 53-122-13-20-10030 від 28.09.2020.

Колегія суддів зазначає, що задоволення зустрічного позову а ні повністю, а ні частково не може виключити задоволення первісного позову, оскільки стягнення штрафних санкцій за прострочення поставки товару (зустрічний позов) жодним чином не виключає стягнення заборгованості за Договором поставки (первісний позов).

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до положень частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Зокрема, первісний та зустрічний позов можуть виникати з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Наявність саме таких обставин, на думку апеляційного суду, не є обов`язковою передумовою, яка є в будь-якому випадку підставою для висновку про доцільність спільного розгляду зазначених позовів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта про те, що вимоги за первісним та зустрічним позовами в даній справі виникли на підставі одного й того ж Договору поставки № 53-122-13-20-10030 від 28.09.2020, проте посилання скаржника на один договір ще не є свідченням того, що позови виникли з одних і тих же правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів зазначає про відсутність правових підстав для спільного розгляду заявленого відповідачем зустрічного позову з первісним позовом у даній справі, оскільки первісний та зустрічний позов не є взаємопов`язаними, і задоволення одного з них не може виключити повністю або частково задоволення іншого, а тому спільний розгляд цих позовів не є доцільним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2019 у справі №915/1350/18.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом в межах даної справи та об`єднання в одне провадження вимог за зустрічним позовом з первісним позовом не сприятиме швидкому здійсненню правосуддя, економії процесуального часу та призведе до затягування учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з окремим позовом у загальному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім наведених у мотивувальній частині постанови взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення зустрічної позовної заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція».

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10.05.2011, пункт 58).

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі № 910/13998/21 відповідає чинному законодавству та обставинам справи, прийнята з дотримання норм процесуального права, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судові витрати

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі № 910/13998/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі № 910/13998/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція».

4. Матеріали оскарження ухвали у справі № 910/13998/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 281-285 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Шапран