ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.2021 Справа № 905/1834/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця (місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, будинок 5, індефікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця (місцезнаходження: 49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, індефікаційний код 40081237; електронна адреса: )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (місцезнаходження: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ; електронна адреса: інформація відсутня)

предмет позову: стягнення штрафу у сумі 41 160,00 грн.

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод про стягнення штрафу у розмірі 41 160,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем у накладній №48789630, маси вантажу, про що було складено комерційний акт № 463003/98 від 04.06.2021.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи призначено на 27.10.2021.

Відповідно до Розпорядження голови Господарського суду Донецької області «Про припинення прийняття документів для відправки за межі суду» від 30.09.2021 №33-р., ухвала про відкриття провадження була надіслана позивачу на його електронну пошту 04.10.2021 і отримана - 04.10.2021 за вихідним №04-19/1834, що підтверджується відповідною відміткою на даній ухвалі. Крім того, позивача було додатково повідомлено телефонограмою суду від 04.10.2021 №24465.

Відповідача було повідомлення оголошенням для учасників справи, яке було розміщено на сайті Господарського суду Донецької області.

18.10.2021 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить зменшити розмір штрафу за неправильне зазначення маси вантажу до 1 (однієї) провізної плати, крім того зазначає, що позивач не надав доказів, що неправильне зазначення маси вантажу призвело до заподіяння збитків або інших негативних наслідків залізниці або іншим учасникам господарських відносин.

Ухвалою суду від 27.10.2021 було оголошено перерву до 17.11.2021.

28.10.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечує щодо зменшення розміру суми штрафу та просить поновити строк для подачі відповіді на відзив на позовну заяву, з посиланням на перебіг процесуальних строків під час дії карантину.

Суд зазначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст. 2 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

На підставі вищенаведеного, суд задовольняє заяву позивача та поновлює строк для подання відповіді на відзив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

Вантажовідправником, Приватним акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці було направлено за залізничною накладною №48789630 у вагоні №63161582 вантаж: кокс доменний (вологий) (вантажоодержувач Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча).

У накладних вантажовідправником зазначено, що вантаж розміщено і закріплено згідно з п.1-3 гл.14 Додатку 3 до СМГС.

При оформлені залізничної накладної №48789630 відповідачем у вагоні №63161582 зазначена маса: нетто 38700 кг, брутто - не зазначено, тари - 23600 кг.

Як свідчить розділ 26 залізничної накладної маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (100т) заводський номер №2.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтверджена відміткою представника відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, про що свідчить відмітка працівника станції відправлення. Відповідні відмітки про наявність зауважень відсутні.

Як встановлено ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Вбачається, що зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно ст. ст. 11,509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

04.06.2021 на попутній станції Пологи Придніпровської залізниці, було здійснено контрольне комісійне зважування вагону №63161582 та складено акт загальної форми №7810 від 04.06.2021, акт загальної форми №21373 та акт загальної форми №30234 від 04.06.2021 в результаті чого було виявлено, що маса вантажу у вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, на підставі цього було складено комерційний акт № 463003/98 від 04.06.2021

В комерційному акті зазначено: за груповою накладною вказаною на лицьовій стороні цього акту в присутності Зас. начальника станції Куліш А.І., агента з розшуку Лимарчук, агент комерційний ОСОБА_1 , агент комерційний Чубарь С.В. була проведена перевірка маси вантажу на справних 150 т. електронних вагах № 89 ст. Пологи (повірка 03.03.2021). У вагоні №63161582 фактична маса брутто вагона склала 63260 кг, тара вагона з перевізного документа 23600 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 38700 кг. Фактична маса вантажу нетто 39660 кг., що більше документа на 960 кг. При комерційному огляді вагона було виявлено навантаження згідно перевізного документа п.1-3 гл. 14 додаток 3 до СМГС. Маркування вапняним розчином не порушено. Виїмки, заглиблення відсутні, окреслення навантаження без порушень. Розвантажувальні люка зачинені на запірний механізм. Перекосу кузова немає. Вагон у технічному стані справний. Дано оперативне повідомлення.

Відповідно до пункту 10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, пунктом 10 Правил складання актів на виконання статті 29 Статуту залізниць України визначено імперативну частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018 у справі №910/11397/17, від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, від 21.08.2019 у справі №905/2360/18.

Відповідно до частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Дану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Комерційний акт №463003/98 від 04.06.2021 складено та підписано зас. начальника Куліш А.І., агентом з розшуку Лимарчук О.А. та агентом комерційним Гузенко Н.М.

Позивачем на підтвердження повноважень працівників залізниці на підписання комерційного акту надано до матеріалів позовної заяви: наказ Структурного підрозділу «Запорізької дирекції залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 14.04.2021 №38 «Щодо призначення відповідальних працівників станції Пологи бути уповноваженими особами на підписання від імені залізниці комерційних актів» та посадову інструкцію №9099 від 25.10.2017 агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_2 , затверджену начальником станції Пологи В.Є. Чистовим - 25.10.2017.

Зважування маси вантажу у вагонах на станції Пологи Придніпровської залізниці здійснювалось на 150 т тензонометричних вагах № 89, що пройшли держповірку 03.06.2021.

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип ЗВВТ Тензометричні, заводський №017, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 1 раз на 3 місяці. 03.12.2020 була проведена державна повірка зазначених ваг, 03.03.2021 проведений огляд-перевірка.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, визначено, що ЗВВТ, які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Узяття на облік ЗВВТ здійснюється за письмовим зверненням власника ЗВВТ до начальника дирекції з наданням завірених власником копій: експлуатаційної документації; методики повірки, атестованої згідно з вимогами Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; свідоцтва про повірку (якщо це передбачено методикою повірки) або державну метрологічну атестацію ЗВВТ, виданого згідно з ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» або ДСТУ 3215-95 «Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення»; переліку вантажів, маса яких буде визначатися на ЗВВТ; висновку за результатами діагностичного обстеження ЗВВТ (у разі потреби).

Якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за № 50/1854 (далі - ПТЕ), оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної (далі технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом. У технічному паспорті електронних ЗВВТ записуються також заводські номери датчиків, вагопроцесора, у разі потреби контрольне число фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ, зазначене в експлуатаційних документах виробника ЗВВТ, яке визначає його технічний стан. Технічний паспорт ЗВВТ надається начальнику станції, на якій будуть оформлятися перевізні документи за результатами зважування на цих ЗВВТ. Технічні паспорти ЗВВТ повинні зберігатися в місці, визначеному розпорядчим документом начальника станції, який забезпечує їх схоронність. На прохання власника ЗВВТ йому може бути надано копію технічного паспорта ЗВВТ. Технічні паспорти ЗВВТ, які зберігаються у начальника станції, є документами, згідно з якими розглядаються претензії, пов`язані з визначенням маси вантажу.

Станом на дату складання комерційного акту №463003/98 від 04.06.2021 засіб вимірювальної техніки був повірений як того вимагають норми чинного законодавства.

Після зважування та складання комерційного акту на станції Пологи Придніпровської залізниці надлишок у вагоні №63161582 був відправлений за призначенням за накладною №45587987.

По прибуттю на станцію призначення спірного вагону, працівниками залізниці станції призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці в комерційному акті зроблена відмітка: при видачі вантажу різниці проти даного акту не виявлено.

Таким чином комерційний акт №463003/98 від 04.06.2021 за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, а тому приймаються судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

За положеннями ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених ними у накладній. Наведена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню саме за факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Також суд констатує, що правильне зазначення маси вантажу у перевізних документах є обов`язком вантажовідправника, передбаченим Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У накладній №48789630 зазначено, що провізна плата у вагоні №63161582 становить 8232,00 грн.

За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 41 160,00грн, виходячи з (8232,00 х 5).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про його обґрунтованість.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір штрафу за неправильне зазначення маси вантажу до однієї провізної плати. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилається на здійснення останнім своєї господарської діяльності в м. Авдіївка Донецької області, яка згідно з додатками до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р та наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 №33/6а «Про визнання районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» входить в перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція та визначена як район проведення антитерористичної операції.

Крім того, відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан його підприємства та вважає, що зменшення штрафу не завдасть збитків позивачу і не вплине на його фінансово-економічне становище. В обґрунтування своєї позиції посилається на приписи ст.614 Цивільного кодексу України та ст. ст. 230, 233 Господарського кодексу України.

Позивач проти вказаного клопотання заперечив, оскільки вважає, що штраф в даному випадку не є договірною санкцією, а випливає із положень Статуту залізниць України.

Суд зазначає, що відповідно до п. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Тобто, зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з п. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Тобто зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом залізниць України не передбачено, а тому підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

Посилання відповідача на правові позиції викладені у рішеннях Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 у справі №905/28/20, від 17.04.2020 у справі №905/302/20 та у рішенні Господарського суду м. Києва від 03.03.2020 у справі №910/492/20, в яких, на думку відповідача, суд зменшив розмір штрафу за наявності подібних обставин, відхиляються судом, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку суду при застосуванні норм права враховувати висновки, викладені в рішеннях місцевих судів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що в силу приписів ч. 4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, які судом і було враховано у даній справі (Постанова Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17 та від 12.02.2018 у справі №906/434/17).

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання відповідача про зменшення штрафу задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про стягнення 41 160,00 грн штрафу є обґрунтованими, такими що відповідають вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту, а отже підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства Українська залізниця до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод про стягнення штрафу у розмірі 41 160,00 грн задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (місцезнаходження: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, будинок 5, індефікаційний код 40075815) 41160,00 грн штрафу та витрати з оплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 17.11.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2021.

Суддя Ю.С. Зельман