ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/1980/21

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ

до 1) Таращанської міської ради, Київська область, Білоцерківський район, м. Тараща

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лід Агро», Київська область, Білоцерківський район, с. Ківшовата

про визнання незаконним та скасування рішень та визнання недійним договору

секретар судового засідання: О. Стаднік

представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача 1 - не з`явився

від відповідача 2 - В.С.Горбуненко

від прокуратури - не з`явився

ОБСАТВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації №50/5-1954вих від 24.06.2021 року (вх.№1988/21 від 06.07.2021) (далі позивач) до Таращанської міської ради (далі відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лід Агро» (далі відповідач 2) про визнання незаконним та скасування рішень та визнання недійним договору.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1980/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.07.2021 року.

До суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву №2475вих21 від 23.07.2021 року (вх.№17799/21 від 26.07.2021), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 27.07.2021 року подав клопотання №27 від 26.07.2021 (вх.№17873/21 від 27.07.2021) про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Прокурор у судовому засіданні 27.07.2021 року заперечував проти поданого клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1980/21 на тридцять днів та відкладено судове засідання на 21.09.2021 року.

До суду від позивача надійшли письмові пояснення б/н б/д (вх. №18060/21 від 29.07.2021) по суті позовних вимог.

До суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву №26 від 26.07.2021 року (вх. №18141/21 від 30.07.2021), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

До суду від позивача надійшли письмові пояснення №489 від 06.08.2021 року (вх. №18996/21 від 09.08.2021) на виконання вимог ухвали від 27.07.2021 року.

До суду від відповідача 1 надійшли письмові пояснення №2857вих-21 від 12.08.2021 року (вх. №19468/21 від 16.08.2021) на виконання вимог ухвали від 27.07.2021.

До суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив №50/5-3683вих від 17.09.2021 року (вх. №22014/21 від 20.09.2021) та письмові пояснення №50/5-3675вих від 17.09.2021 року (вх. №22017/21 від 20.09.2021) на виконання вимог ухвали від 27.07.2021 року.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкладено підготовче засідання на 19.10.2021 року.

До суду від відповідача 1 надійшла заява №3535вих-21 від 08.10.2021 року (вх. №24112/21 від 18.10.2021) про розгляд справи без участі представника відповідача 1 та письмові пояснення №3534вих-21 від 08.10.2021 року (вх. №24113/21 від 18.10.2021).

До суду від позивача надійшло клопотання б/н б/д (вх. №24119/21 від 18.10.2021) про розгляд справи без участі представника позивача та письмові пояснення №595 від 13.10.2021 року (вх. №24120/21 від 18.10.2021).

Ухвалою суду від 19.10.2021 року відкладено розгляд справи на 23.11.2021 року.

До суду від відповідача 1 надійшла заява №3733вих-21 від 01.11.2021 року (вх. №25699/21 від 05.11.2021 року) про розгляд справи без участі його представника.

До суду від Білоцерківської окружної прокуратури надійшов лист №50/5-5302вих-21 від від 23.11.2021 року (вх. №26970/21 від 23.11.2021) про долучення до матеріалів справи інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно стосовно реєстрації спірної земельної ділянки з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036.

Прокурор, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 23.11.2021 року не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 23.11.2021 року підтримав раніше подане клопотання про закриття провадження у справі.

Розглянувши у судовому засіданні 23.11.2021 року клопотання відповідача 2 про закриття провадження судом встановлено наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом прокурором зазначено, що рішенням сесії Ківшоватської сільської ради Таращанського району №604-50-VI від 05.10.2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди ТОВ ЛідАгро для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована по вул. Леніна, 1а в межах Ківшоватської сільської ради з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га.

На підставі вказаного рішення 01.11.2015 року між Ківшоватською сільською радою (за договором орендодавець) та ТОВ ЛідАгро (за договором орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га. (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, орендодавець передає, за рахунок земель комунальної власності, а орендар набуває право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться в межах Ківшоватської сільської ради, Таращанського району Київської області по вул. Леніна, 1а площею 1,0653 га з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036. У пункті 2.3 Договору визначено, що Договір укладається на 49 років.

21.12.2015 року приватним нотаріусом Таращанського нотаріального округу Федкевич Н.М. прийнято рішення №27291683 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га за Ківшоватською сільською радою Таращанського району та рішення №27292225 про реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га за ТОВ ЛідАгро.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (який набрав чинності з 01.01.2013 року), у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» п. З цього розділу. Відповідно до вимог вказаного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

Частиною 5 ст. 122 ЗК України встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Так, прокурором зазначено, що оспорювана земельна ділянка є земельною ділянкою з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, а тому, розпорядником вказаної земельної ділянки є Київська обласна державна адміністрація, яка визначена позивачем у даній справі.

Згідно проекту формування території і встановлення меж Ківшоватської сільської ради та викопіюванням, наданими Державним підприємством «Науково-дослідницький інститут землеустрою», земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0036 площею 1,0653 га розташована за межами населених пунктів на території Ківшоватської сільської ради.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру в Київській області №10-10-0.221-7318/2-20 від 15.06.2020, земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0036 розташована за межами населеного пункту с. Ківшовата.

Також, відповідно до листа Ківшоватської сільської ради №156 від 06.06.2020, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0036 будь-які будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, які є комунальною власністю територіальної громади с. Ківшовата, відсутні.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що рішення Ківшоватської сільської ради №604-50-VI від 05.10.2015 прийнято в порушення ст. 19 Конституції України, ст. ст. 79-1, 116, 122, 124, 134 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим, підлягає визнанню незаконним та скасуванню у порядку, визначеному п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 16, 21, 393 Цивільного кодексу України та ст.ст. 152, 155 ЗК України, а укладений на його підставі Договір оренди землі від 01.11.2015 року визнанню недійсним.

Також, прокурор вважає, що відповідно до п.п. 1,2,3 ч. 2 ст. 26, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають скасуванню і рішення приватного нотаріуса Таращанського нотаріального округу Федкевич Н.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27291683 від 21.12.2015 з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку :01:008:0036 площею 1,0653 за Ківшоватською сільською радою Таращанського району, а також, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27292225 від 21.12.2015 з одночасним припиненням права оренди ТОВ «ЛідАгро» на вказану земельну ділянку.

При цьому, оскільки, відповідно до розпорядження КМУ від 12.06.2020 №715р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області», Ківшоватська сільська рада (територіальна громада) увійшла до складу Таращанської ОТГ, 25.10.2020 року проведено вибори міських голів та рад та розпочала роботу Таращанська ОТГ. Тому, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання громадян» Таращанська міська рада визначена прокурором як належний відповідач у даній справі.

Заперечуючи проти позову, відповідачі у відзивах зазначили, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 на момент прийняття оспорюваного рішення Ківшоватською сільською радою та на момент розгляду справи відноситься до земель комунальної власності, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 №НВ-015 від 30.09.2015 року. Враховуючи зазначене, на думку відповідачів, рішення Ківшоватської сільської ради Таращанського району №604-50-VI від 05.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди ТОВ ЛідАгро для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована по вул. Леніна 1а в межах Ківшоватської сільської ради з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га. є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства.

Крім того, відповідачем 2 подано клопотання про закриття провадження у справі №911/1980/21, яке також підтримано відповідачем 1. В обґрунтування поданого клопотання відповідачем 2 зазначено, що відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом (з 01.07.2021), землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Отже, з 01.07.2021 року всіма землями в межах територіальних громад розпоряджаються відповідні територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Таращанська міська рада є уповноваженим органом місцевого самоврядування на території Таращанської міської територіальної громади та розпоряджається всіма земельними ділянками у межах Таращанської міської територіальної громади, в тому числі, спірною земельною ділянкою з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га. Враховуючи набуті Таращанською міською радою повноваження, з 01.07.2021 року остання є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки, має бути позивачем, а тому, в даному випадку має місце поєднання позивача та відповідача в одній особі, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Також, до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивачем зазначено, що 27.05.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021 року (далі - Закон).

Відповідно до Закону, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, згідно якого, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Таким чином, з 27.05.2021 року Київська обласна державна адміністрація не має права здійснювати розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:008:0036.

Предметом заявлених позовних вимог є визнання незаконним та скасування рішення Ківшоватської сільської ради Таращанського району №604-50-VI від 05.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди ТОВ ЛідАгро для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована по вул. Леніна 1а в межах Ківшоватської сільської ради з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га.; визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га. від 01.11.2015 року, укладеного між Ківшоватською сільською радою Таращанського району та ТОВ ЛідАгро; скасування рішень приватного нотаріуса Таращанського нотаріального округу Федкевич Н.М. про державну реєстрацію права оренди ТОВ ЛідАгро та права власності за Ківшоватською сільською радою Таращанського району на спірну земельну ділянку.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку предметом спору є чотири вимоги немайнового характеру.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення ст. 20 ЦК України та принцип диспозитивності господарського судочинства, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

З аналізу ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України вбачається, що застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

На позивача (особу, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб) покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести наявність у нього певного суб`єктивного права (інтересу), а також, що таке його право (інтерес) дійсно порушується, оспорюється чи не визнається, а тому потребує захисту.

Відтак, позовні вимоги повинні бути спрямовані на відновлення порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Звертаючись 02.07.2021 року з позовом у даній справі, зокрема, до Таращанської міської ради (відповідач 1) та визначаючи в якості органу, що уповноважений на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах саме Київську обласну державну адміністрацію прокурором фактично створено ситуацію, за якої позивачем та одним із відповідачів у справі є одна і та ж особа Таращанська міська рада.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 45 ГПК України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами ж є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Суд зазначає, що чинним ГПК України не передбачено можливості поєднання сторін судового процесу в одній особі, не передбачає цей Кодекс і поняття "неналежний позивач", не визначає й механізму заміни останнього, позаяк положення Кодексу спрямовані на вирішення спору, якого не може бути із "самим собою".

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з поєднанням в одній особі позивача та відповідача 1 та переходу до останнього повноважень щодо розпорядження всіма земельними ділянками у межах Таращанської міської територіальної громади, в тому числі, спірною земельною ділянкою з кадастровим номером 322:448:1901:01:008:0036 площею 1,0653 га., судовий розгляд позовних вимог щодо незаконності рішення сільської ради, визнання недійсним договору оренди та скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, не призведе до відновлення порушеного права чи охоронюваного законом інтересу. На час розгляду справи Таращанська міська рада набула права розпорядження спірною земельною ділянкою в силу відповідних нормативно-правових актів. Крім того, відсутній орган місцевого самоврядування, якому за позовними вимогами передбачено обов`язок повернути земельну ділянку та відсутній факт порушення такого права, оскільки, такі перейшли від позивача до відповідача 1.

Поряд із цим, суд зауважує, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Таким чином, у випадку встановлення судом процесуального випадку за якого позивачем і відповідачем у справі є фактично одна і та ж сама особа, розгляд заявленого позову у цій частині є неможливим за відсутністю спору, як такого.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 року у справі №705/3876/18.

З огляду на викладене, беручи до уваги подані позивачем пояснення щодо відсутності у позивача права здійснювати розпорядження спірною земельною ділянкою, а також, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021 року, суд вважає за можливе констатувати відсутність предмету спору за заявленими позовними вимогами.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04.

У пункті 5.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 та в пункті 5.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/542/18 сформульовано правовий висновок про те, що під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Так, суд дійшов висновку щодо неможливості розгляду заявленого позову за відсутністю предмета спору як такого, оскільки, позовні вимоги у даній справі хоча й стосуються конкретного матеріально-правового об`єкта - земельної ділянки площею 1,0653 га, кадастровий номер :01:008:0036, власником якої є Таращанська міська рада, проте враховуючи зміни в законодавстві, згідно яких землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, об`єктивно виключає виникнення правового конфлікту між позивачем і відповідачем 1.

Отже, між сторонами відсутній предмет спору, а тому, провадження у справі №911/1980/21 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи відсутність предмета спору, провадження у справі у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛідАгро» №27 від 26.07.2021 року (вх. №17873/21 від 27.07.2021 року) про закриття провадження у справі №911/1980/21 задовольнити.

2. Провадження у справі №911/1980/21 за позовом Керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації №50/5-1954вих від 24.06.2021 року (вх.№1988/21 від 06.07.2021) до Таращанської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лід Агро» про визнання незаконним та скасування рішень та визнання недійним договору закрити.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 29.11.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць