ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2959/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі Філії "Інфоксводоканал" (вул. Басейна, буд. 5, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу Моряк-2 (вул. Генерала Петрова, 7, м. Одеса, 65065)

про стягнення 50200,13 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Токарєва Н.В.;від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі Філії "Інфоксводоканал" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу Моряк-2, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 50200,13 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину неналежного виконання відповідачем умов договору на послуги водопостачання та водовідведення (населенню) від 01.11.2000 №4019/1 в частині здійснення повної та своєчасної оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2021 по 01.09.2021.

Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі Філії "Інфоксводоканал" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2959/21; ухвалено розглядати справ в порядку спрощеного позовного провадження викликом сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28 жовтня 2021 о 16:00.

28 жовтня 2021 у судовому засіданні судом було проголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 15 листопада 2021 о 10:45.

У судовому засіданні 10.09.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

01.11.2000 між Комунальним підприємством Одесводоканал (водоканал) та Житлово-будівельним кооперативом «Моряк-2» (абонент) було укладено договір на послуги з водопостачання та водовідведення № 4019/1 (а.с.8-9, т.1; далі договір).

ТОВ Інфокс є правонаступником КП Одесводоканал на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу Комунального підприємства Одесводоканал від 17.12.2003 року, що підтверджується п.1.1 Статуту товариства (а.с.37-38, т.1). Крім цього, обставина щодо правонаступництва ТОВ Інфокс вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 26-34, т.1).

Згідно з п. 1.1. договору водоканал надає послуги з подачі питної води по ДСТУ 2874-82 "Вода питна" і прийому стічних вод на об`єкти абонента відповідно до додатків № 1,2,3, які щорічно до 15 листопада кожного року направляються водоканалу.

Відповідно до п.1.2. договору абонент своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання і водовідведення, експлуатує та утримує водопровідні та каналізаційні мережі, прилади та пристрої на них в належному порядку відповідно до установлених Правил, перелічених в п. 2.1 договору та чинним законодавством.

За умовами п. 3.1 договору облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, встановлених на об`єктах абонента у відповідності до даних додатків № 1, 2, 3. При відсутності приладу обліку води, тимчасово до його установки, кількість спожитої води визначається на підставі затверджених в установленому законом порядку нормативів водоспоживання.

Згідно з п.п.3.2, 3.3 договору оплата послуг водопостачання та водовідведення проводиться щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок водоканалу. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими в установленому діючим законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, діючих на момент укладення договору, оплата абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов договору. Відомості щодо зміни діючих тарифів абонент отримує через засоби масової інформації (друк, телебачення, радіо).

За змістом п. 3.7. договору об`єм скинутих абонентом в каналізацію стічних вод рахується відповідно до об`єму спожитої води або встановлюється засобами обліку стоків.

Пунктом 3.12. договору визначено, що у випадку зміни діючого законодавства по розрахункам приймається порядок, встановлений законом.

Відповідно до п. 5.3. договору його укладено строком на п`ять років з 01.11.2000 до 01.11.2005. Договір вважається продовженим на наступні п`ять років, якщо за закінченням місяця після закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про зміну або припинення його дії.

Додатком №1 до договору (а.с.10, т.1) сторони погоджено, що послуги з водопостачання та водовідведення, станом на 01.01.2001, надаються за об`єктом відповідача, що розташований за адресою: вул. Генерала Петрова, 7, м. Одеса.

19.02.2010 між сторонами було укладено додаткову угоду №302/1 до договору (а.с.11-12, т1; далі додаткова угода), відповідно до п.1. якої сторони погодили в тексті договору найменування сторін «водоканал» та «абонент» у всіх відмінках замінити на «виробник» та «споживач» відповідно. Відповідно до п.5 додаткової угоди сторони домовились внести зміни до п.2.2.3. договору, доповнивши його, зокрема, таким змістом: п/п 2.2.3.1. виробник має право вимагати своєчасної та повної оплати послуг, що надаються споживачу; п/п 2.2.3.4. виробник має право спільно з представником споживача знімати покази засобів обліку води. Пунктом 7 додаткової угоди п.2.3.8. змінено та викладено в такій редакції: щомісячно, за встановленою формою з 19 по передостанній робочий день місяця в письмовому вигляді споживач зобов`язується надавати відомості про споживання води на своїх об`єктах. При ненаданні їх у зазначений строк (але не більше 2-х місяців) виконавець здійснює облік послуг водопостачання-водовідведення по середньодобовому споживанню за попередні два розрахункових місяця. Наступне визначення об`ємів водокористування здійснюється по нормам споживання. Згідно з п.8 додаткової угоди пункт 3.7. договору викладено в наступній редакції: обсяги стоків, що відводяться від споживача, приймаються рівними обсягами спожитої води або визначається за показами засобу обліку стоків відповідно до п.3.14., п.5.29 «Правил користування». За умовами п.9 додаткової угоди сторонами внесено зміни до п.5.3. договору та погоджено, що договір діє з моменту його укладення до 31.12.2015 в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні п`ять років, якщо за місяць до його закінчення сторони не прийдуть до згоди внести зміни або припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості по даному договору.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності домовленостей між сторонами з приводу припинення дії договору.

Згідно з наданою позивачем інформацією (а.с.14-15, т.1) обсяг спожитої відповідачем води та обсяг скинутих в каналізацію стічних вод склав: у червні 2021 491 м3; у липні 2021 377 м3; у серпні 804 м3. На спростування цих даних щодо обсягів споживання у спірному періоді послуг з водопостачання та водовідведення відповідачем жодного доказу не подано.

Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку (а.с.7, т.1) вартість наданих позивачем у спірний період послуг з водопостачання та водовідведення становить 50200,13 грн. Як встановлено судом, у зв`язку з ненадання відповідачем звітів про водопостачання розрахунок заборгованості за спірний період позивачем було здійснено за середньодобовою втратою та з урахуванням даних актів, складених на об`єкті відповідача станом на 17.12.2020, 31.05.2021 та 20.08.2021 (а.с.16-18, т.1), які містять, зокрема, відомості щодо показів лічильника. При цьому при здійснені розрахунку позивачем були застосовані тарифи на центральне водопостачання та водовідведення, встановлені для ТОВ «Інфокс» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.12.2020 №2499 (а.с.25, т.1). Отже, вірність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

У зв`язку з несплатою відповідачем у визначені договором строки вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення, позивач звернувся до відповідача із досудовим попередженням від 01.09.2021 №77010 (а.с.13, т.1), в якому повідомив про наявність у відповідача заборгованості станом на 01.09.2021 в розмірі 50200,13 грн та необхідність її погашення протягом 5-ти днів з моменту отримання цього попередження.

Відповідач на вищевказане попередження не відреагував, у зв`язку з чим станом на час вирішення спору судом у відповідача рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 50200,13 грн, а саме за надані останнім послуги з водопостачання та водовідведення у період червень-серпень 2021 року на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 01.11.2000 №4019/1.

Вищевказані обставини підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовані відповідачем.

Між цим, як вбачається з матеріалів справи (а.с.19-24, т.1), рішенням Господарського суду Одеської області від 26.04.2021 у справі №916/488/21 судом було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 134502,86 грн за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення по договору, укладеному між позивачем та відповідачем, за період з 01.04.2020 по 01.02.2021, тобто за період, що не охоплює спірний період у цій справі.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

За змістом ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Судом встановлена обставина неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих позивачем у період червень-серпень 2021 року послуг водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у відповідача рахується заборгованість за спірний період у сумі 50200,13 грн. Оскільки ця бездіяльність відповідача суперечить вищевказаним нормам права та договору суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нарахований до стягнення з відповідача основний борг у зазначеній сумі, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2270,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу Моряк-2 (вул. Генерала Петрова, 7, м. Одеса, 65065, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі Філії "Інфоксводоканал" (вул. Басейна, буд. 5, м. Одеса, 65039, ) борг в сумі 50200 /п`ятдесят тисяч двісті/грн 13 коп та судовий збір в сумі 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2021 р.

Суддя Д.О. Бездоля