ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

29.11.2021 Справа № 908/1524/21

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі судді Подобєд І.М. (доповідач у справі)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2021 у справі №908/1524/21 (суддя Дроздова С.С.)

за позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут", м.Запоріжжя

про стягнення 575799грн.57коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.10.2021 у справі №908/1524/21 позовні вимоги задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення 447135 грн. 42 коп. основного боргу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 27519 грн. 25 коп. 3% річних, 24696 грн. 79 коп. інфляційних втрат, 76448 грн. 10 коп. пені, 1929 грн. 96 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" (ТОВ "Запоріжгаз збут", відповідач) звернулося з апеляційною скаргою.

За доводами апелянта, місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкцій кваліфікує, що посилання відповідача на застосування до даних правовідносин строків позовної давності, передбачених ст.ст. 306, 315 Господарського кодексу України є помилковим, оскільки до редакції Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П015 від 01.07.2015 не можуть бути застосовані норми передбачені ст.ст. 306, 315 Господарського кодексу України, проте дане твердження не відповідає нормам чинного законодавства. Із системного тлумачення норми частини 5 статті 315 Господарського кодексу України в її взаємозв`язку з частинами 1, 3 статті 306 Господарського кодексу України, які розміщені в одній Главі 32, апелянт вважає, що до спірних правовідносин з транспортування магістральними трубопроводами підлягає застосуванню частина 5 статті 315 Господарського кодексу України. Враховуючи те, що між сторонами укладений договір на транспортування продукції трубопроводами, за умовами якого здійснюється переміщення продукції виробничо-технічного призначення трубопроводами, то, з огляду на об`єктивні ознаки цієї діяльності, вона підпадає під визначення перевезення вантажів закріплене в статті 306 Господарського кодексу України, відтак укладеному договору притаманні риси, у тому числі договору перевезення, при цьому, позивач у справі є саме перевізником. Вказує на те, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи п.5.5. договору, строк оплати послуг, наданих у період з березня 2019 року по квітень 2019 року, настав з 20.04.2019 по 20.05.2019. Із цим позовом позивач звернувся до суду тільки 19.05.2021, тобто поза межами строку позовної давності. Водночас інфляційні та річні нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою. А отже, до вимог позивача про стягнення пені, інфляційної складової та 3% річних, нарахованих на суму основної заборгованості у розмірі 128664,14 грн., слід також застосувати спеціальний строк позовної давності. 30.08.2021 відповідач сплатив на користь позивача суму основної заборгованості в розмірі 447135,42 грн. Апелянт, посилаючись на статтю 526 ЦК України, вказує на те, що виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Разом з цим, за змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Крім того, звертає увагу суду, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку позовної давності тобто до 20.10.2019 та 20.11.2019.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено форму і зміст апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема:

5) у чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлених обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлених обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильного визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

7) клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом із тим, виклавши свої доводи щодо незгоди з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, ТОВ "Запоріжгаз збут" в апеляційній скарзі не виклало жодних вимог щодо результату перегляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2021 у справі №908/1524/21, прохальної частини означена апеляційна скарга не містить.

У даному випадку, суд апеляційної інстанції враховує висновки, наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2019 у справі №908/1514/18, що саме скаржник у прохальній частині своєї скарги має чітко та недвозначно викласти свої кінцеві підсумкові вимоги щодо оскаржуваного судового рішення, в межах яких суд апеляційної інстанції і розглядає апеляційну скаргу та, відповідно, зазначає в своїй постанові про її повне чи часткове задоволення з відповідним розподілом судових витрат, а не перекладати на суд обов`язок тлумачити чи здогадуватися, що мав на увазі скаржник.

Таким чином, подана апеляційна скарга наведеним вище вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України не відповідає і зазначені недоліки в оформленні апеляційної скарги потребують усунення.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, залишається без руху.

За викладених обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з метою надання апелянту можливості усунути зазначені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, належним чином оформленої апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2021 у справі №908/1524/21 відповідно до приписів статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2021 у справі №908/1524/21 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І.М. Подобєд