ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа№ 910/6420/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання від 12.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітера"

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 01.06.2021

у справі № 910/6420/21 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітера"

про стягнення 111 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітерра" про стягнення 111 000 грн.

25.05.2021 від позивача на адресу суду першої інстанції надійшло повідомлення про зменшення суми боргу до 60 000 грн.

31.05.2021 відповідач надіслав на адресу Господарського суду міста Києва клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки заявлена позивачем сума боргу у повному обсязі сплачена відповідачем, про що надані належні докази, а саме копії платіжних доручень

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі №910/6420/21 провадження у справі № 910/6420/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітерра" про стягнення 111 000 грн. закрито.

На підставі рішення суду з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітерра" підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" 2 270, 00 грн. судового збору.

Ухвала з посиланням на положення пункту 2 частини 1 статті 230 Господарського процесуального кодексу України мотивована тим, що після звернення позивача до суду з даним позовом та відкриття провадження у даній справі відповідачем повністю сплачено суму заборгованості, стягнення якої є предметом позову.

Крім того, суд першої інстанції на підставі ч.3 ст. 130 ГПК України присудив стягнення понесених позивачем витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітера" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" 2270 грн. судового збору.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідача посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Також апелянт вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, та поклав понесені позивачем по справі господарські витрати судового збору в розмірі 2270 грн. на відповідача відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Однак відповідно до ч. 3 ст. 232, п. 1 ч. 5 ст. 238 ГПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Апелянт звертає увагу суду на те, що закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній (п. 10.1 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17). У такому разі (виявлення після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи) суд постановляє ухвалу.

Апелянт зазначає, що у разі закриття провадження у справі норма частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, не застосовуються і не може бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі. Тобто в зазначеній нормі ГПК України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, оскільки Закон України «Про судовий збір» у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень позивачу та відповідачу № 735, № 727.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін, враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітерра" про стягнення 111 000 грн.

Після відкриття провадження у даній справі, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем 31.05.2021 на адресу Господарського суду міста Києва надіслано клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідачем сплачено заявлену суму боргу 111 000,00 грн., що підтверджується наданими відповідачем копіями платіжних доручень №№ 2571 від 14.04.2021, 2583 від 15.04.2021, 2594 від 16.04.2021, 2613 від 20.04.2021, 2628 від 21.04.2021, 2660 від 27.04.2021, 2674 від 28.04.2021, 2691 від 30.04.2021, 2705 від 06.05.2021, 2716 від 07.05.2021, 2734 від 11.05.2021, 2748 від 12.05.2021, 2764 від 13.05.2021, 2777 від 14.05.2021, 2786 від 17.05.2021, 2796 від 18.05.2021, 2807 від 19.05.2021, 2832 від 21.05.2021, 2840 від 25.05.2021, 2854 від 26.05.2021, 2861 від 27.05.2021, 2868 від 28.05.2021.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України та про стягнення понесених позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн. з відповідача на підставі ч.3 ст. 130 ГПК України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Як предмет позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт сплати відповідачем суми заборгованості, яка є предметом позову, отже у даній справі відсутній предмет спору, а провадження у справі підлягає закриттю.

Одночасно суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат по сплаті судового збору на підставі ч.3 ст. 130 ГПК України, оскільки дійшов висновку про те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, понесені по справі господарські витрати відповідно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача, виходячи з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує до стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не відмовлявся від позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору було подано відповідачем з доказами сплати заборгованості у розмірі 110 000, 00 грн.

Таким чином, суд першої інстанції помилково ототожнив клопотання відповідача про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору з клопотанням про відмову від позову (яке не було заявлено позивачем).

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Отже, закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній (п. 10.1 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17). У такому разі (виявлення після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи) суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України " Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору при закритті провадження у справі процесуальний припис частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не може бути застосовано, оскільки результат вирішення спору, що знаходився на розгляді господарського суду відсутній. У такому випадку застосуванню підлягає норма матеріального права, а саме пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 904/9628/17.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що господарський суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення дійшов висновків, які не в повній мірі відповідають обставинам справи, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/6420/21 підлягає скасуванню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітера" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" 2 270 грн. судового збору, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284, 333 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітера" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/6420/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/6420/21 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла-Кондітера" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуров і К" 2 270 грн. судового збору.

В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі № 910/6420/21 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/6420/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 24.11.2021 після виходу з лікарняного та відпусток суддів Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

А.О. Мальченко