Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2021 р. Справа № 922/6658/15

вх. № 21902

Господарський суд Харківської області у складі: судді: Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

керуючого реалізацією - арбітражного керуючого Сасіной К.О. (свідоцтво № 126 від 06.02.2013);

від боржника - адвокат Селіванов М.В. (свідоцтво № 1976 від 24.02.2016, довіреність),

від ОСОБА_1 - адвокат Котляр А.О. (свідоцтво № 1268 від 15.02.2005, ордер від 08.02.2020 № АХ 1009097),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області заяву боржника вх. 21902 від 05.07.2017 в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Мкртчяна Сергія Артушевича нежитлових приміщень цокольного поверху № № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,3 кв.м. та нежитлових приміщень підвалу № 1-7, загальною площею 221,3 кв.м., в літ. "А-4", загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .у справі

за заявою : Фізичної особи-підприємця Мкртчян Сергія Артушевича

до Фізичної особи - підприємця Мкртчян Сергія Артушевича

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 28.01.2016 ФОП Мкртчяна С.А. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Сасіну К.О.

Ухвалою суду від 22.02.2017 відмовлено у задоволенні заяв Мкртчяна С.А. та ПАТ "Креді Агріколь Банк" про визнання недійсним результатів другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу фізичної особи Мкртчяна С.А. , який проводився 22.09.2016 ТБ "Універсальний "Торговий Двір", з урахуванням поданих уточнень, в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2017, частково задоволено апеляційну скаргу ФОП Мкртчяна С.А.; частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ "Креді Агріколь Банк"; ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі № 922/6658/15 скасовано в частині відмови у задоволенні вимог ФОП Мкртчяна С.А. та ПАТ "Креді Агріколь Банк" про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу фізичної особи Мкртчян С.А. , який проведено 22.09.2016 Товарною біржею "Універсальний "Торговий двір", за наслідками якого складено протокол №100220916/1 від 22.09.2016; визнання недійсним акту б/н про передання права власності на нерухоме майно від 27.09.2016, свідоцтва про придбання нерухомого майна фізичної особи Мкртчяна Сергія Артушевича на другому повторному аукціоні, проведеного Товарною біржею "Універсальний "Торговий двір" 22.09.2016, та в цій частині прийнято нове рішення, яким: заяву фізичної особи-підприємця Мкртчян С.А. задоволено частково, заяву публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" задоволено частково, визнано недійсними результати другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу фізичної особи Мкртчян С.А. , який проведено 22.09.2016 Товарною біржею "Універсальний "Торговий двір", за наслідками якого складено протокол № 100220916/1 від 22.09.2016, визнано недійсним акт б/н про передання права власності на нерухоме майно від 27.09.2016, свідоцтво № 777 від 27.09.2016 про право власності ТОВ "ГВП" на нерухоме майно, що належало фізичній особі Мкртчяну Сергію Артушевичу , придбане на другому повторному аукціоні, проведеного ТБ "Універсальний "Торговий двір" 22.09.2016, в іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 у справі № 922/6658/15 залишено без змін.

05.07.2017 до суду надійшла заява боржника про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902), в якій заявник просив суд визнати за Мкртчяном С.А. право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,3 кв.м. та нежитлові приміщення підвалу № 1-7, загальною площею 221,3 кв.м., в літ. "А-4", загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Мкртчяна Сергія Артушевича нежитлові приміщення цокольного поверху № № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а, загальною площею 234,3 кв.м. та нежитлові приміщення підвалу № 1-7, загальною площею 221,3 кв.м., в літ. "А-4", загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.07.2017 вищезазначену заяву прийнято та призначено до розгляду; залучено до участі у справі в межах розгляду заяви ОСОБА_1 , якого разом із ліквідатором зобов`язано надати відзив на заяву боржника про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 20.11.2017 (суддя Швидкін А.О.) відмовлено в задоволенні заяви боржника про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902 від 05.07.2017) у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 апеляційну скаргу ФОП Мкртчяна С.А. задоволено; ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2017 у справі №922/6658/15 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено заяву боржника про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902 від 05.07.2017); визнано за Мкртчяном С.А. право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху (№ № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, З0, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м. та нежитлові приміщення підвалу № 1-7 загальною площею 221,3 кв.м. в літ. "А-4", загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Мкртчяна С.А. нежитлові приміщення цокольного поверху: № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м. та нежитлові приміщень підвалу № 1-7 загальною площею 221,3 кв.м. в літ. "А-4", загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 19.07.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 до якої приєдналася ОСОБА_3 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі № 922/6658/15 задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі № 922/6658/15 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.11.2017 у справі № 922/6658/15 скасовано, справу № 922/6658/15 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу цієї заяви між суддями, призначено для розгляду даної заяви суддю Усатого В.О.

Враховуючи повернення справи з касаційної інстанції, суд призначив заяву Мкртчяна С.А. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902 від 05.07.2017) із залученням до участі у розгляді заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ТОВ "ГВП", оскільки прийняте за результатами розгляду заяви судове рішення може вплинути на їх права та обов`язки.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ухвалою суду від 19.12.2019 залучено до участі у справі з розгляду заяви боржника - Мкртчяна С.А. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902 від 05.07.2017) ОСОБА_4 , який є правонаступником ОСОБА_3 згідно з договором відступлення прав від 22.10.2019 за договором іпотеки від 04.10.2016 № 680. Відкладено розгляд заяви боржника - Мкртчяна С.А. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902 від 05.07.2017) на 10.02.2020. Зобов`язано боржника направити на адресу ОСОБА_4 копію заяви (вх. № 21902 від 05.07.2017), докази чого надати суду. Зобов`язано ОСОБА_4 надати письмові пояснення щодо заяви банкрута. Зобов`язати інших учасників процесу надати свої пояснення щодо поданої банкрутом заяви.

14.01.2020 до суду від банкрута надійшли докази направлення заяви про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння на адресу ОСОБА_4 .

Судові засідання з розгляду заяви боржника про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902 від 05.07.2017) неодноразово не відбувалися у зв`язку з направленням справи до судів вищих інстанцій. Судові засідання з розгляду заяви боржника про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 21902 від 05.07.2017) відкладалися з підстав необхідності витребування додаткових доказів по справі.

До суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення вх. 9795 від 28.04.2021, в яких просить суд : відмовити у задоволенні заяви боржника. В обґрунтування своєї позиції у справі посилається на те, що заява боржника є втручанням в приватне та сімейне життя ОСОБА_1 та порушує статтю 8 Європейськї конвенції з прав людини. Задоволення заяви боржника призведе до позбавлення власності ОСОБА_1 на спірні приміщенні та одночасно унеможливить проведення розрахунків з ОСОБА_4 за існуючими іпотечними зобов`язаннями. Посилається на те, що на утриманні ОСОБА_1 перебувають батьки та малолітня дитина.

30.04.2021 до суду від ОСОБА_3 надійшли пояснення вх. 9870, в яких просить відмовити у задоволенні заяви боржника. Посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.03.2019 у справі № 640/19248/17 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа ПАТ "Креді Агріколь Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено, звернено, в рахунок наявної заборгованості, стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.10.2016 року шляхом надання ОСОБА_3 права продажу будь-якій особі - покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 04.10.2016, а саме нежитлові приміщення цокольного поверху (№ № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, З0, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м. та нежитлові приміщення підвалу № 1-7 загальною площею 221,3 кв.м. в літ. "А-4", загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з наданням всіх повноважень продавця, в тому числі, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату, місцевого самоврядування та інших уповноважених органах, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за ціною не менше 3 037 050,00 грн.

Рішення оскаржено Мкртчян С.А. до Харківського апеляційного суду. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.07.2019 зупинено провадження у справі №640/19248/17 до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 922/6658/15 в частині заяви Мкртчян С.А. про визнання права власності на нежитлові приміщення.

До суду від ОСОБА_4 надійшли пояснення вх.9871 від 29.04.2021 в яких просить відмовити у задоволенні заяви боржника. В обґрунтування своєї позиції посилається на презумпцію правомірності правочину, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на згадані приміщення, відсутність в Державному реєстрі прав на нерухоме майно будь-яких арештів та обтяжень щодо нежитлових приміщень, що свідчило про відсутність перешкод та розумних сумнівів щодо оформлення цього майна в іпотеку.

До суду від Боржника надійшло клопотання вх. 6979 від 09.11.2021, в якому просить суд залишити без розгляду вимоги заяви боржника вх. 21902 від 05.07.2017 в частині визнання за боржником права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м та нежитлові приміщення підвалу № 1-7 загальною площею 221,3 кв.м в літ "А-4" загальною площею 455,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Боржник посилається на висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340; від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, відповідно до яких у випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2021 задоволено клопотання боржника вх. 6979 від 09.11.2021. Залишено без розгляду вимоги заяви боржника вх. 21902 від 05.07.2017 в частині визнання за боржником права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м та нежитлові приміщення підвалу № 1-7 загальною площею 221,3 кв.м в літ "А-4" загальною площею 455,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо розгляду вимог заяви вх. 21902 боржника в частині витребування майна з володіння ОСОБА_1 в судовому засіданні оголошено про перерву до 22.11.2021.

Після перерви судове засідання продовжено 22.11.2021.

В судовому засіданні представник боржника підтримав вимоги заяви в частині витребування майна з володіння ОСОБА_1 в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти вимог заяви боржника та просив відмовити в її задоволенні.

Керуючий реалізацією підтримала вимоги заяви боржника.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

В межах справи про банкрутство ФОП Мкртчян С.А. відбувся аукціон з реалізації майна боржника.

Згідно Протоколу №100220916/1 про проведення аукціону, 22.09.2016 об 11:00 відбувся аукціон з продажу майна ФОП Мкртчян С.А. з визначенням переможця по лоту №100220916/1 - ТОВ "ГВП", яке запропонувало найвищу ціну за об`єкт продажу (цілісний майновий комплекс) - 315 836,03 грн.

Договір купівлі-продажу за результатами проведеного аукціону не укладався.

ТОВ "ГВП" набуло право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху: №13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а загальною площею 234, 2кв.м. та нежитлові приміщення підвалу № 1-7 загальною площею 221, 3кв.м. в літ. "А-4", загальною площею 455, 6кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.09.2016 та Свідоцтва від 27.09.2016 року, за реєстровим № 777.

04.10.2016 між ТОВ "ГВП" (продавець) та гр. ОСОБА_1 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, а саме нежитлових приміщень цокольного поверху: № 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21а, 23а, 24а, 25а, 28, 29, 30, 32, 32а загальною площею 234,2 кв.м. та нежитлових приміщень підвалу № 1-7 загальною площею 221,3 кв.м. в літ. "А-4", загальною площею 455,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (том 6, арк. справи 150), відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв вказані нежитлові приміщення. Пунктом 2 Договору визначено, що зазначені приміщення належать ТОВ "ГВП" на підставі Свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 27.09.2016 року, за реєстровим №777.

За Договором іпотеки від 14.10.2016 вказане вище спірне нерухоме майно (нежитлові приміщення) ОСОБА_1 було передано в іпотеку ОСОБА_3 .

22.10.2019 на підставі договору про правонаступництво між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 іпотекодержателем спірного майна став ОСОБА_4 .

В наступному, за заявою боржника та ПАТ "Креді Агріколь Банк" постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 визнано недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна ФОП Мкртчян С.А., який проведено 22.09.2016 ТБ "Універсальний торговий двір" за наслідками якого складно протокол № 100220916/1 від 22.09.2016; в тому числі, визнано недійсним акт про передання права власності на нерухоме майно від 27.09.2016, свідоцтво № 777 від 27.09.2016 про право власності ТОВ "ГВП" не зазначене нерухоме майно, придбане на цьому аукціоні.

Наведені обставини зумовили боржника звернутись до суду із заявою, в якій просить суд витребувати вищевказане майно з чужого незаконного володіння. (вимоги заяви боржника вх. 21902 від 05.07.2017 розглядаються саме в частині витребування майна з урахуванням ухвали суду від 11.11.2021 про залишення частини вимог заяви без розгляду за заявою боржника).

В обґрунтування заяви боржник посилається на те, що в судовому порядку визнано недійсними підстави вибуття з володіння боржника майна, яке боржник просить витребувати з чужого незаконного володіння на підставі статті 387 ЦК України.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам у даній справі та оцінюючи наявність правових підстав для задоволення заяви боржника, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як встановлено та зазначено вище, торги з продажу майна боржника визнані недійсними у зв`язку з встановленням чисельних порушень під час їх підготовки та проведенні.

Отже, визнання недійсними торгів з підстав порушення процедури їх проведення не може свідчити про відсутність волі боржника на таке відчуження.

ОСОБА_1 набув право власності на спірне майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 678, укладеного з ТОВ "ГВП", про що внесено дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04.10.2016 за № 16733493 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

Пунктом 2 договору визначено, що зазначені приміщення належать ТОВ "ГВП" на підставі свідоцтва, виданого Маркушевою Н.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 27.09.2016 за реєстр. № 777.

У відповідності до пункту 3 цього договору, право власності на вищевказані приміщення зареєстровано державним реєстратором прав на нерухоме майно Маркушевою Н.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 27.09.2016 за № 166237807.

Оціночна вартість нерухомого майна була визначена згідно звіту про оцінку майна, складеного 04.10.2016 суб`єктом оціночної діяльності ФОП Висторобським С.В. та склала 195682,35 грн. Продаж вищезазначених приміщень вчинено за 195682,35 грн, які в повному обсязі отримані ТОВ "ГВП" від ОСОБА_1 ще до підписання договору.

На момент підписання договору продавець стверджував, що приміщення, які є предметом договору, нікому іншому не продані, не подаровані, не відчужені іншим способом, не передані в іпотеку, в спорі не перебувають, заборона (арешт) щодо них відсутні, прав щодо них у третіх осіб не має.

З огляду на зазначені обставини у покупця ОСОБА_1 виникли правомірні очікування на законність придбання у власність вказаних приміщень. При укладенні договору він проявив розумну обачність для з`ясування правомочностей продавця.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про те, що відсутні правові підстави для витребування майна у добросовісного набувача, оскільки витребування майна не буде відповідати вимогам правомірного втручання у право на мирне володіння майном ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, стаття 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дає підстави вважати, що вона гарантує безперешкодне володіння майном, неприпустимість позбавлення права власності та захист права власності.

Предметом безпосереднього регулювання статтею 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном.

Перший протокол ратифіковано Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР і з огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, застосовується судами України як частина національного законодавства.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальних принципів міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи права власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Як встановлено та зазначено вище, торги, внаслідок яких спірне майно вибуло з володіння боржника, визнані недійсними з огляду на встановлені порушення при їх проведенні та організації.

Наведені обставини не могли бути відомі та не могли бути передбачені особою, яка в наступному набула майно за ВІДПЛАТНИМ договором у особи, що була переможцем таких торгів.

З огляду на викладене, не відповідає принципу розумності та пропорційності покладати тягар наслідків таких порушень на особу, що є добросовісним набувачем майна. Також не відповідає принципу розумності покладення на таку особу пошуків альтернативи захисту своїх прав у разі позбавлення права власності та володіння майном, яке він отримав за відплатним договором. При тому, що особа переможець аукціону сплатила боржнику за придбане на аукціоні майно та отримала кошти за таке майно від ОСОБА_1 .

Боржник не довів, що такий спосіб захисту порушеного права як витребування майна у добросовісного набувача є найбільш ефективним, оскільки не здійснено спроб скористатись іншими способами.

Суд не визнає обраний боржником спосіб захисту найбільш ефективним у розрізі інституту захисту речових прав та Першого протоколу до Конвенції, й через призму дотримання принципів справедливого правосуддя як частини міжнародних зобов`язань України згідно з Конвенцією, а також з огляду на мету провадження у справі про банкрутство ФОП Мкртчян С.А., оскільки не реалізовано права на застосування іншого способу захисту порушеного права - звернення до ТОВ "ГВП" з вимогою про відшкодування вартості спірного майна.

Оцінюючи баланс інтересів боржника, кредиторів і нинішніх власників майна, суд дійшов висновку, що витребування майна у ОСОБА_5 як добросовісних набувачів є несправедливим і передчасним способом захисту порушених прав боржника за відсутності доказів застосування інших способів захисту прав боржника.

Керуючись ст. ст. 59-65 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви боржника вх. 21902 від 05.07.2017 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.11.2021.

Суддя Усатий В.О.