ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3299/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державної податкової служби України, що діє в інтересах Головного управління ДПС у Харківській області (04053, м. Київ, Львівська пл., буд. 8)
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, вул. Пушкінська, буд. 46)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Коваленко М.В., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань( самопредставництво), Наказ №95-о/ВП від 04.02.2021 року;

відповідача - Краснов О.В., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (самопредставництво);

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова служби України, що діє в інтересах Головного управління ДПС у Харківській області звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг у сумі 265 685,44 грн. та пеню в розмірі 20 468,75 грн. Суму сплаченого судового збору позивач також просить стягнути з відповідача.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань за Договорами тимчасового безоплатного користування від 14.01.2020 № 1/01/2020, № 2/01/2020, № 3/01/2020, № 4/01/2020 щодо відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та комунальних послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3299/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Підготовче судове засідання призначено на "09" вересня 2021 р. о 14:40 год.

06.09.2021 представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про зупинення провадження у справі за вх. № 20604, в якому відповідач просив зупинити провадження у справі до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення по справі № 922/1672/21.

Клопотання долучено до матеріалів справи.

Також, 06.09.2021 представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позов за вх. № 20605, в якому відповідач зазначає, що вказані позивачем в актах та рахунках суми і які заявлені в позові не відповідають умовам Договорів та є помилковими.

Відзив долучено до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 09.09.2021 протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. № 20604), на підставі п.3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.10.2021 о 14:20 год.

28.09.2021 позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив за вх. № 22728, який долучено до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 05.10.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.10.2021 о 15:20 год.

25.10.2021 позивачем до канцелярії суду в порядку ст. 207 ГПК України подано заяву за вх. № 24890 з додатковими поясненнями та розрахунками сум, заявлених до стягнення.

Заяву долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.10.2021 задоволено усне клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання та на підставі ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 02.11.2021 о 16:20 год.

01.11.2021 відповідачем до канцелярії суду подано відповідь на заяву позивача за вх. № 25543, яку долучено до матеріалів справи.

02.11.2021 позивачем до канцелярії суду подано заяву за вх. № 25799 з поясненнями та додатковими розрахунками з урахуванням позиції відповідача.

Заяву долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.11.2021 на підставі ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 09.11.2021 року о 16:00 год.

05.11.2021 відповідачем до канцелярії суду надано відповідь на заяву позивача за вх. № 26060, яку долучено судом до матеріалів справи.

В судове засідання 09.11.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Відповідач заперечував проти позовних вимог та зазначив, що проти наявності заборгованості не заперечує, проте не в тому обсязі, що вказано позивачем в позовній заяві.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

14.01.2020 між Головним управлінням ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС) та Головним управлінням ДФС у Харківській області, (далі - ГУ ДФС) було укладено договори тимчасового безоплатного користування:

- № 1/01/2020 на підставі якого ГУ ДФС як користувачу було передано нежитлові приміщення по вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків;

- № 2/01/2020 на підставі якого ГУ ДФС як користувачу було передано нежитлові приміщення за адресою: пр. Науки, 9, м. Харків;

- № 3/01/2020 на підставі якого ГУ ДФС як користувачу було передано нежитлові приміщення по вул. Богдана Хмельницького, буд. 17, м. Харків;

- № 4/01/2020 на підставі якого ГУ ДФС як користувачу було передано нежитлові приміщення по вул. Петра Болбочана, 25, м. Харків.

07.05.2020 ГУ ДПС як Балансоутримувач та ГУ ДФС як Користувач уклали між собою договори відшкодування витрат на утримання вказаного нерухомого майна та надання комунальних послуг № 1/05/2020, № 2/05/2020, № 3/05/2020, № 4/05/2020 (далі - Договори).

У пункті 1.1. Договорів сторонами було встановлено, що Балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію приміщень, які розташовані в будівлях, а Користувач відшкодовує витрати Балансоутримаувача на утримання нерухомого майна.

Пунктами 2.1.4., 2.2.3 Договорів було передбачено, що Балансоутримувач щомісячно, до 20 числа місяця, наступного за звітним, зобов`язаний надавати Користувачу розрахункові документи (в тому числі рахунки та акти про надання послуг) для відшкодування витрат на утримання приміщень та прибудинкової території, а Користувач зобов`язаний відшкодовувати (сплачувати) балансоутримувачу суми витрат на утримання приміщення згідно з розрахунком (додаток № 2 до договору) не пізніше 25-го числа місяця, наступного за звітним на підставі рахунків та актів про надання виконаних послуг.

В Додатках № 2 до Договорів сторонами погоджені формули для розрахунку відшкодування витрат балансоутримувача на отримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу за: електроенергію, теплопотачання, водопостачання та водовідведення, охоронні послуги, послуги з прибирання, послуги з вивезу твердих побутових відходів та інше.

Однак, як стверджує позивач, у визначені договорами строки витрати на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг ГУ ДПС не сплачені.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 (далі - Постанова № 893) вирішено ліквідувати територіальні органи Державної податкової служби України (далі - ДПС), що здійснювали свою діяльність як самостійні юридичні особи. До переліку таких територіальних органів включено ГУ ДПС ().

14.12.2020 було проведено державну реєстрацію Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 43983495).

В абзаці 4 пункту 2 Постанови № 893 визначено, що права та обов`язки територіальних органів ДПС, що ліквідуються, переходять ДПС та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про ДПС та її територіальні органи.

Пунктом 1 Положення про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженого наказом ДПС від 12.11.2020 №643 закріплено, що Головне управління ДПС у Харківській області є територіальним органом утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС. Головне управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП: 43983495) є правонаступником прав та обов`язків ГУ ДПС ().

З огляду на те, що права та обов`язки від податкового органу, що діяв як самостійна юридична особа перейшли до новоутвореного Головного управління ДПС у Харківській області, 04.02.2021 на підставі акту приймання-передачі останньому від ГУ ДПС () було передано дебіторську заборгованість у розмірі 265 685,44 грн., що утворилась у ГУ ДФС на підставі вказаних Договорів.

ГУ ДПС неодноразово направляло ГУ ДФС листи (від 03.11.2020 № 10072/7/20-40-10-26, від 16.11.2020 № 10867/7/20-40-1006-07) щодо сплати заборгованості.

Також на адресу відповідача із супровідними листами були скеровані акти про надання послуг та рахунки на їх оплату. Додані до позовної заяви супровідні листи містять відмітку про отримання актів відповідачем 24.11.2020, 28.12.2020, 27.01.2021.

Зокрема, на адресу відповідача були направлені акти про надання послуг:

-за договором від 07.05.2020 № 1/05/2020 на загальну суму 106 256,74 грн., а саме: від 20.10.2020 № 100, від 20.11.2020 № 115, від 20.11.2020 № 119, від 18.12.2020, № 132, від 18.12.2020 № 136, від 24.12.2020 № 145, від 24.12.2020 № 149, від 24.12.2020 №153, від 19.01.2021 №6, від 19.01.2021 № 10;

- за договором від 07.05.2020 № 2/05/2020 на загальну суму 84 801.73 грн.: від 20.10.2020 № 101, від 20.11.2020 № 116 від 20.11.220 № 120, від 18.12.2020 № 133, від 18.12.2020 № 137, від 24.12.2020 № 146. від 24.12.2020 № 150, від 24.12.2020 № 154, від 19.01.2021 № 7;

- за договором від 07.05.2020 № 3/05/2020 на загальну суму 70 993,26 грн.: від 20.10.2020 №102, від 20.11.2020 №117, від 20.11.220 № 121, від 18.12.2020 № 134, від 18.12.2020 № 138, від 24.12.2020 № 147, від 24.12.2020 № 151, від 24.12.2020 № 155, від 19.01.2021 №8;

- за договором від 07.05.2020 № 4/05/2020 у загальній сумі 3 633,71 грн.: від 20.10.2020 № 103, від 20.11.2020 № 118 від 20.11.2020 № 122. від 18.12.2020 № 135, від 18.12.2020 № 139, від 24.12.2020 № 148, від 24.12.2020 № 152, від 19.01.2021 № 9.

26.02.2021 за № 2542/7/20-40-10-06-07 Головним управлінням ДПС у Харківській області було направлено претензію ГУ ДФС з вимогою сплатити заборгованість, що виникла на підставі Договорів за серпень-грудень 2020 року в сумі 265 685,44 грн., у тому числі:

- за договором від 07.05.2020 № 1/05/2020 - у розмірі 106 256,74 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 2/05/2020 - у розмірі 84 801,73 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 3/05/2020 - у розмірі 70 993,26 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 4/05/2020 - у розмірі 3 633,71 грн..

У відповідь на листи та претензію ГУ ДФС листами від 05.11.2020 № 4184/7/20-97-08-54, від 19.11.2020 № 4358/7/20-97-09-54, від 26.03.2021 № 1525/7/20-97-09-08 повідомляло про відсутність фінансування.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг у загальній сумі 265 685,44 грн. та пеню в розмірі 20 468,75 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених дим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було вище зазначено, 07.05.2020 ГУ ДПС як Балансоутримувачем та ГУ ДФС як Користувач уклали між собою договори відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 1/05/2020, № 2/05/2020, № 3/05/2020, № 4/05/2020.

За вказаними договорами за відповідачем рахується прострочена непогашена заборгованість з відшкодування витрат утримання нерухомого майна та надання послуг, яка за твердженнями позивача складає 265685,44 грн.:

- за договором від 07.05.2020 № 1/05/2020 - у розмірі 106 256,74 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 2/05/2020 - у розмірі 84 801,73 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 3/05/2020 - у розмірі 70 993,26 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 4/05/2020 - у розмірі 3 633,71 грн..

В свою чергу, відповідач не заперечує проти існування заборгованості за вище вказаними договорами, проте не погоджується з сумами, які були нараховані позивачем та зазначає, що акти та рахунки містять невірні суми, а розрахунки здійснені без урахування додатку № 2 до договорів, які містять формули для розрахунку відшкодування витрат балансоутримувача на отримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу. Також відповідач зазначає, що: договорами про відшкодування витрат на утримання майна не було передбачено відшкодування за телекомунікаційні послуги, відшкодування послуг з водопостачання та водовідведення мало здійснюватись з урахуванням кількості працівників, а не за площею приміщення; в деяких розрахунках невірно вказана площа приміщень. Вказане, на думку відповідача, призвело до невірності рахунків позивача.

Щодо тверджень відповідача про те, що договорами не передбачено відшкодування витрат на телекомунікаційні послуги, слід звернути увагу, що в пункті 1.4. договорів передбачено, що їх ціна складається, у тому числі, із відшкодування витрат на утримання приміщень (послуг прибирання, охоронних послуг, тощо). Перелік комунальних послуг та витрат на утримання нерухомого майна не є вичерпним. В той же час, у листі від 19.11.2020 № 4358/7/20-497-09-54 ГУ ДФС зазначило, що використовує лінії зв`язку, серверне та телекомунікаційне обладнання для забезпечення своєї діяльності. А отже, доводи відповідача про те, що договорами не передбачено відшкодування витрат за телекомунікаційні послуги, спростовуються матеріалами справи.

Разом з цим, приймаючи до уваги інші заперечення відповідача щодо розрахунків позивача, судом здійснено власний розрахунок, а саме за формулами, які містяться в Додатку № 2 до кожного договору окремо. За підрахунками суду заборгованість відповідача з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг складає 255 538,59 грн.:

- за договором від 07.05.2020 № 1/05/2020 - у розмірі 106 256,74 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 2/05/2020 - у розмірі 79418,04 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 3/05/2020 - у розмірі 66456,85 грн.;

- за договором від 07.05.2020 № 4/05/2020 - у розмірі 3 406,96 грн..

Станом на момент розгляду справи відповідач заборгованість у розмірі 255538,59 грн. не сплатив та не надав доказів, які б спростували вказану суму заборгованості.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг на суму 255 538,59 грн.., а отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 10146,85 грн. суд вважає за необхідне відмовити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 20468,75 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2 Договорів закріплено, що при своєчасному не відшкодуванні витрат на утримання приміщень та прибудинкової території, користувач сплачує балансоутримувачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення.

Зважаючи на прострочення відповідачем зобов`язання з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, позивачем відповідачу нарахована пеня в розмірі 20 468,75 гривень, зокрема:

- за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 1/05/2020 в сумі 3 908,47 грн.;

-за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 2/05/2020 в сумі 13 320,79 грн.;

-за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 3/05/2020 в сумі 3 098,62 грн.;

-за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 4/05/2020 в сумі 140,87 гривень.

При цьому, частина пені в сумі 9 377,78 грн. нарахована позивачем на заборгованість, щодо якої була заявлена вимога про стягнення у цій справі (у розмірі 265 685 грн.), частина пені у розмірі 11 090,97 грн. нарахована на суму 216 987,45 грн. витрат балансоутримувача нерухомого майна за липень - серпень 2020 року, що були несвоєчасно сплачені ГУ ДФС та підтверджується: банківськими виписками по рахунку; актами надання послуг №74 від 18.09.2020, № 64 від 19.08.2020, № 77 від 18.09.2020; рахунками -фактурами № 83 від 18.09.2020, № 73 від 19.08.2020, № 86 від 18.09.2020.

Перевіривши правильність нарахування пені, з урахуванням сум заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд дійшов висновку, що правомірно нарахованою є пеня у загальному розмірі 20 085,24 грн.:

- за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 1/05/2020 в сумі 3908,47 грн.;

-за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 2/05/2020 в сумі 2898,31 грн.;

-за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 3/05/2020 в сумі 13145,12 грн.;

-за договором відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 4/05/2020 в сумі 133,34 гривень.

Зважаючи на вказане, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 20 085, 24 грн., а тому підлягають задоволенню. В іншій частині щодо стягнення пені у розмірі 383,51 грн. суд вважає за необхідне відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 4134,35 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) на користь Державної податкової служби України, що діє в інтересах Головного управління ДПС у Харківській області (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ) заборгованість з відшкодування витрат утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг у сумі 255 538, 59 грн., пеню у розмірі 20 085,24 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 4134,35 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 10146,85 грн. та пені у розмірі 383,51 грн. - відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Державна податкова служба України, що діє в інтересах Головного управління ДПС у Харківській області (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ).

Повне рішення складено "19" листопада 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3299/21