ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 Справа № 914/2227/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України"

до відповідача-1 ОСОБА_1

до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Гром Руслани Мар`янівни

про стягнення солідарно 120492,26 грн.

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 Гром Р.М.

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» до відповідача-1 ОСОБА_1 до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Гром Руслани Мар`янівни про стягнення солідарно 120492,26 грн., з яких 63335,00 грн. тіло кредиту та 57157,26 грн. проценти за користуванням кредитом.

Ухвалою суду від 16.08.2021р. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 16.09.2021.

Розгляд справи судом відкладався.

Позивач та відповідач-1 явку представників в судове засідання 16.11.2021р. не забезпечили.

15.11.2021р. на електронну адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті Акціонерного товариства "Укрпошта" (трекінг 547), копію ухвали, якою суд в порядку статтей 120-121 Господарського процесуального кодексу України, повідомляв сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідачу-1 станом на 12.11.2021р. не вручено під час доставки із зазначенням причин: «інші причини».

Поштова кореспонденція надсилалась відповідачу-1 на адресу, що вказана позивачем у позовній заяві та зазначена у відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на запит суду щодо доступу до персональних даних, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідач-2 в судове засідання 16.11.2021р. з`явився, надав пояснення щодо заявлених позивачем вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника відповідача-2, суд встановив таке.

23.07.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (кредитор), в особі менеджера з надання кредитів Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" та Фізичною особою-підприємцем Нєдорєзовою Жанною Миколаївною (позичальник) укладено договір кредиту № ДК 5-1, відповідно до пункту 2.1 якого, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 80000,00 грн. з оплатою по процентній ставці 3,75% на місяць, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 3.1. договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.

Згідно пункту 3.2. договору, позичальник зобов`язується повністю повернути кредит, отриманий за цим договором, та проценти за користувався ним до 16-00 години 25.07.2022 року включно.

Відповідно до підпункту 4.1.1. пункту 4.1 договору, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в день підписання договору шляхом здійснення грошового переказу грошових коштів на ім`я клієнта через систему грошових переказів обслуговуючого банку або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника у розмірі, зазначеному в пункті 2.1 договору.

Згідно підпункту 4.2.1. пункту 4.2 договору, позичальник зобов`язується у разі здійсненне грошового переказу грошових коштів на ім`я клієнта через систему грошових переказів обслуговуючого банку одержати кредит у касі будь-якого відділення обслуговуючого банку в день підписання договору.

Відповідно до підпункту 4.2.3. пункту 4.2 договору, позичальник зобов`язується сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до розділу 5 договору.

Підпунктом 4.2.4. пункту 4.2 договору, погоджено обов`язок позичальника проводити погашення кредиту і відсотків у порядку та строки згідно з графіком погашення кредиту та відсотків (додаток № 1), який є невід`ємною частиною договору. Днем погашення кредиту та/або процентів є день зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора.

Згідно підпункту 4.2.7. пункту 4.2 договору, позичальник зобов`язується у разі дострокового розірвання договору із підстав передбачених п. 4.3.4 договору, сплатити тіло кредиту, проценти за користуванням кредитом за весь строк дії договору (відповідно до п.5.2 договору), а також пеню в розмірі та строк, зазначений в повідомленні про дострокове розірвання договору.

Відповідно до підпункту 4.2.8. пункту 4.2 договору, позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом., сплатити відсотки та пеню у повній сумі не пізніше строку, зазначеного у пункті 3.2 договору, або не пізніше строку, зазначеного у повідомленні кредитора, передбаченого пунктом 4.3.5 договору.

За користування кредитом у період з дати, зазначеної в пункті 3.1 договору і до дати погашення кредиту позичальник сплачує кредиторові відсотки у розмірі 3,75% на місяць від суми, вказаної в пункті 2.1 договору (пункт 5.1 договору).

Згідно пункту 5.2 договору нарахування процентів здійснюється щодня з наступного дня після дати надання кредиту і до дати повернення кредиту, зазначеної в пункті 3.2. Договору. Сума нарахованих процентів за весь строк дії договору складає 72197,26 грн. У разі дострокового погашення кредиту з ініціативи позичальника нарахування процентів здійснюється за весь строк фактичного користування кредитом.

Повернення кредиту і сплата процентів за ним здійснюється позичальником у порядку та терміни згідно з Графіком погашення кредиту та процентів (Додаток № 1) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора через банк. При несплаті частини кредиту та/або процентів у термін, вказаний у Графіку, вони вважаються простроченими. Кошти для погашення заборгованості спрямовуються у першу чергу для сплати - прострочених процентів найдавніше простроченої виплати, у другу чергу - заборгованості за кредитом найдавніше простроченої виплати, у третю чергу - прострочених процентів наступної простроченої виплати, у четверту чергу - заборгованості за кредитом наступної простроченої виплати, до повного погашення заборгованості, у п`яту чергу - нарахованої пені (пункт 5.3 договору).

Відповідно до пункту 5.4 договору у випадку якщо дата погашення кредиту та/або оплати відсотків за користування кредитом випадає на вихідний або неробочий день, зазначені платежі мають бути здійснені не пізніше наступного робочого дня.

Окрім того, пунктом 6.1 договору сторони встановили, що виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечуються договором поруки ДП 2 від 23.07.2020, укладеним між кредитором і Гром Руслана Мар`янівна (поручитель), а також усім майном та коштами, які належать позичальникові та на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому законодавством України.

Так, 23.07.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", в особі Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (кредитор) та Гром Русланою Мар`янівною укладено договір поруки №2 (договір поруки), за умовами пункту 1.1 якого, поручитель на добровільних засадах зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 (позичальником) своїх зобов`язань, що випливають з договору кредиту №ДК 5-1 від 23.07.2020, укладеного між позичальником та кредитором.

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки, предметом договору кредиту є передача кредитором у користування позичальнику грошових коштів у сумі 80000,00 грн.

Згідно з пункту 1.3 договору поруки, основне зобов`язання позичальника за договором кредиту, виконання якого забезпечується цим договором, полягає у наступному: повернути кредит в розмірі 80000,00 грн, сплатити відсотки за його користування, пеню, в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором кредиту, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови договору кредиту в повному обсязі.

Разом з підписанням цього договору поручителі підтверджують, що вони ознайомлені з положеннями договору кредиту, цілком розуміють його зміст та згодні виступати поручителями за зобов`язаннями позичальника за договором кредиту. Термін виконання основного зобов`язання за договором кредиту 25.07.2022 (пункти 1.4, 1.5 договору поруки).

Відповідно до пункту 1.6 договору поруки, сторони домовились, що зобов`язання встановлені цим договором, залишаються дійсними та незмінними і в разі внесення будь-яких змін чи доповнень до договору кредиту, якщо інше не передбачено чинним законодавством України або цим договором.

Сторони договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по договору кредиту, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного богу за договором кредиту в сумі 80000,00 грн, нарахованих відсотків за користування кредитом, пені у розмірах, передбачених договором кредиту, в також відшкодування збитків. При цьому кредитор має право вимоги до поручителів як солідарно, так і до кожного з них окремо (пункт 2.2 договору поруки).

Пунктом 2.3 договору поруки, сторони передбачили, що поручителі приймають на себе зобов`язання, у випадку невиконання позичальником зобов`язань за договором кредиту, здійснити виконання зобов`язання позичальника в обсязі, заявленому кредитором в письмовій вимозі, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора про виконання зобов`язань. Виконання зобов`язання здійснюється поручителями внесенням відповідної суми в касу або на поточний рахунок кредитора. Поручителі здійснюють погашення зобов`язань за кредитним договором у валюті кредиту.

Згідно з пунктом 3.1 договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по договору кредиту, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та втрачає свою дію у випадках: припинення зобов`язань за договором кредиту; погашення поручителями зобов`язань позичальника перед кредитором; зміни зобов`язань позичальника за договором кредиту без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг їхньої відповідальності; якщо кредитор не пред`явить вимоги поручителям протягом трьох років від дня закінчення терміну дії договору кредиту (пункт 4.1 договору поруки).

Як зазначає позивач та як вбачається із матеріалів справи, відповідачу було видано кредит в сумі 80000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 23.07.2020р.

Проте позичальник зобов`язання щодо своєчасного внесення обумовлених кредитним договором платежів виконував неналежним чином.

Так, як зазначено у позовній заяві, сума боргу відповідача-1 за договором кредиту складає 120492,26 грн., з яких 63335,00 грн. - тіло кредиту, 57157,26 грн.- проценти за користування кредитом.

13.04.2021р., зважаючи на порушення відповідачем-1 періодичності сплати платежів більш ніж на 1 платіжний період, позивач звернувся до позичальника з повідомленням-вимогою за вих. №220 про розірвання договору кредиту № 5-1 від 23.07.2020 та дострокове повернення кредиту та відсотків за користування кредитом. Зокрема, зазначив, що станом на 13.04.2021р. внаслідок несплати коштів згідно кредитного договору заборгованість останнього по сплаті процентів за користування кредитом становить 9024,00 грн., по сплаті тіла кредиту - 9999,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що аналогічна за змістом вимога-повідомлення (вих.№221 від 13.04.2021р.) направлялись позивачем і поручителю (відповідачу-2).

Проте вказані вище вимоги як позичальником, так і поручителем були залишені без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за Договором кредиту №ДК 5-1 від 23.07.2020р. та договором поруки № 2 від 23.07.2020р. в загальній сумі 120492,26 грн., з яких: 63335,00 грн. - тіло кредиту та 57157,26 грн. - проценти за користування кредитом станом на 19.07.2021р.

Відповідачами відзиву на позовну заяву не подано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника відповідача-2, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (стаття 345 Господарського кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, 23.07.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (кредитор), в особі менеджера з надання кредитів Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" та Фізичною особою-підприємцем Нєдорєзовою Жанною Миколаївною (позичальник) укладено договір кредиту № ДК 5-1, відповідно до пункту 2.1 якого, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 80000,00 грн. з оплатою по процентній ставці 3,75% на місяць, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах, передбачених договором.

Факт видачі відповідачу-1 кредиту підтверджується банківською випискою від 23.07.2020р., копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно із статтею 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Як також встановлено судом, 23.07.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" в особі Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" (кредитор) та Гром Русланою Мар`янівною укладено договір поруки №2 (договір поруки), за умовами пункту 1.1 якого поручитель на добровільних засадах зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 (позичальником) своїх зобов`язань, що випливають з договору кредиту №ДК 5-1 від 23.07.2020р., укладеного між позичальником та кредитором.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість по тілу кредиту становить 63335,00 грн.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження виконання відповідачем взятих на себе за договором зобов`язань з повернення кредиту у повному обсязі в порядку та строки, визначені договором.

З врахуванням наведеного позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів 63335,00 грн. заборгованості по тілу кредиту є обгрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів 57157,26 грн. процентів за користування кредитом, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.

Відтак, у межах строку кредитування відповідач-1 мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Пунктом 3.2 укладеного кредитного договору сторони встановили обов`язок позичальника повністю повернути кредит, отриманий за цим договором до 16-00 години 25.07.2022 року включно.

При цьому, як вже зазначалось вище, відповідно до підпункту 4.2.4 пункту 4.2 кредитного договору позичальник зобов`язався проводити погашення кредиту і відсотків у порядку і строки згідно з графіком погашення кредиту і відсотків (додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.

Так, згідно підписаного між сторонами у справі графіку погашення кредиту та процентів, починаючи з серпня місяця 2020 року по липень місяць 2022 року у визначені графіком дати відповідач- 1 зобов`язаний був вносити обумовлену до сплати суму.

Як підтверджено матеріалами справи, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем - 1 зобов`язань щодо своєчасного внесення обумовлених договором платежів, 13.04.2021р. позивач, відповідно до п. 4.3.4 кредитного договору, п. 2.2 договору поруки, звернувся до позичальника та поручителя із вимогами-повідомленнями (№220 та № 221) про дострокове розірвання договору кредиту №ДК 5-1 від 23.07.2020р. з 13.04.2021р. та дострокове (у строк до 23.04.2021р.) повернення кредиту та відсотків за користування кредитом.

Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про те, що до настання визначеної пунктом 3.2 договору кредиту №ДК 5-1 дати (25.07.2022р.), кредитор скористався наданим йому правом вимоги дострокового повернення кредиту. Разом із цим, з 13.04.2021р. припинилось і право кредитодавця (позивача) нараховувати передбачені договором проценти за кредитом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про неправомірне нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» відсотків за користування кредитом з 13.04.2021р.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку що обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є проценти за користування кредитом у розмірі 10964,65 грн.

Судом встановлено, що станом на момент подання позивачем позовної заяви до суду, відповідачем-1 була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статтей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 було втрачено статус фізичної особи-підприємця, спірні правовідносини між нею та позивачем виникли як між суб`ктами господарювання. Станом на дату видачі кредиту ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Зважаючи на те, що спір виник щодо неналежного виконання умов договору, сторонами якого були юридична особа та фізична особа-підприємець, то втрата в подальшому фізичною особою статусу фізичної особи-підприємця не впливає на юрисдикцію такого спору, який згідно вимог статті 20 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарському суду Львівської області.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18, від 5 червня 2019 року у справі № 904/1083/18, від 09.10.2019 р. у справі №127/23144/18.

При зверненні до суду з позовної заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №130 від 19.07.2021р.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідачів на користь позивача 1399,76 грн. судового збору, оскільки позов у даній справі слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та Фізичної особи-підприємця Гром Руслани Мар`янівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, місто Київ, вулиця Декабристів, будинок 3, офіс 702, ідентифікаційний номер 34067398) в особі Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (79008, місто Львів, площа Соборна, будинок 12 А, кімната 53, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43003345) 63335,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту та 10964,65 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, місто Київ, вулиця Декабристів, будинок 3, офіс 702, ідентифікаційний номер 34067398) в особі Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (79008, місто Львів, площа Соборна, будинок 12 А, кімната 53, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43003345) 699,88 грн. - витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гром Руслани Мар`янівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, місто Київ, вулиця Декабристів, будинок 3, офіс 702, ідентифікаційний номер 34067398) в особі Львівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (79008, місто Львів, площа Соборна, будинок 12 А, кімната 53, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43003345) 699,88 грн. - витрат по сплаті судового збору.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6.Накази видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.11.2021р.

Суддя Петрашко М.М.