ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Справа№ 910/15627/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Куксова В.В.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 28.09.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове Життя" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 15.07.2021 (повне рішення складено 03.08.2021)

у справі № 910/15627/20 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя»

до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія

«ПЗУ Україна»

про стягнення 614080, 92 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Нове Життя" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 614080,92 грн за договором добровільного страхування спеціалізованої, будівельної та сільськогосподарської техніки SBS.076491, з яких: 609484,81 грн суми несплаченого страхового відшкодування та 4596,11 грн - 3 %.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо виплати страхового відшкодування.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/15627/20 позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 614 080, 92 грн задоволено частково.

За рішенням суду присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» 429671, 83 грн заборгованості, 6 446, 31 грн. судового збору, а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 179 730, 98 грн заборгованості та 4 596, 11 грн 3 % річних відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції комплексно оцінивши наявні в матеріалах справи докази та застосувавши результати двох висновків експертів, дійшов висновку, що сума страхового відшкодування, яка підлягає доплаті відповідачем позивачеві становить 413589, 32 грн, ураховуючи при цьому амортизаційний знос, розмір франшизи в 1 %, вартості відновлювального ремонту та суму часткового сплаченого страхового відшкодування у розмірі 113 554, 06 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, неповно досліджено докази, а також порушено норми матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

Скаржник посилається на те, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 8162, наданий позивачем в обґрунтування своїх вимог та суми страхового відшкодування, не може бути прийнятий судом як належний доказ у справі оскільки він виконаний з помилками та містить неточності в обрахуванні самої суми страхового відшкодування.

Страхова компанія також вважає, що тільки оцінювач/експерт може здійснити розрахунок коефіцієнту фізичного зносу та, врахувавши його, визначити вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, такими повноваженнями суд не наділений.

З прийнятим рішенням також не погодився позивач, який звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови в стягненні 179730, 98 грн. заборгованості та 4596, 11 грн. 3% річних та прийняти в цій частині нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач посилається на те, що вартість відновлювального ремонту на суму 799 783,62 грн підтверджується актами виконаних робіт офіційного дилера, видатковими накладними та платіжними дорученнями, рахунками, які наявні в матеріалах справи, таким чином, у відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, виходячи з вартості відновлювального ремонту та з вирахуванням франшизи, тобто на суму 614 080, 92 грн.

З огляду на викладене апелянт вважає, що рішення суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 179 730, 98 грн заборгованості прийнято за неповно встановлених обставин, які мають значення для справи, неправильному дослідженні та оцінці доказів по справі, порушенні норми процесуального та матеріального права.

Крім того, позивач зазначає, що оскільки відповідач отримав вимогу про сплату страхового відшкодування в сумі 609 484,81 грн - 25.06.2020, тому відповідно до п. 10.1-10.3 Розділу X Загальних умов страхування, який є додатком до договору страхування SBS.076491 від 25.09.2019, у нього виник обов`язок сплатити вказану суму протягом 14 днів, тобто до 09.07.2020, водночас судом помилково не враховано вказане порушення відповідачем строків виплати повної суми страхового відшкодування та не стягнуто з останнього зазначену суму 3 % річних.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти апеляційної скарги ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» позивач подав відзив, у якому вказує, що відповідачем не спростовано доводів суду першої інстанції в частині задоволення позову та не надано в апеляційній скарзі нових переконливих обґрунтувань своїх заперечень, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Нове Життя», що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25.09.2019 між Приватним сільськогосподарським підприємством "НОВЕ ЖИТТЯ" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (страховик) укладено договір добровільного страхування спеціалізованої, будівельної та сільськогосподарської техніки SBS.076491 (надалі - договір).

Згідно з п. 1, 2, 3 договору страховиком є ПрАТ СК "ПЗУ Україна", страхувальником є ПСП "НОВЕ ЖИТТЯ", а вигодонабувачем є АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО".

Відповідно до додатку №1 вказаного договору було застраховано 24 одиниці сільськогосподарської техніки страхувальника, зокрема і комбайн New Holland CX 8080 та обприскувач Raptor 3240.

Згідно п. 5 Заяви на страхування спеціалізованої, будівельної та сільськогосподарської техніки вбачається, що одиниці техніки застраховані на дійсну ринкову вартість.

Згідно п. 3.1. Загальних умов страхування до Договору предметом укладеного між сторонами договору є майнові інтереси страхувальника/вигодонабувача, що не суперечать чинному законодавству України пов`язані з:

- володінням, користуванням і розпорядженням ЗТ (застрахована техніка) та/або ДНО (додаткове навісне обладнання) до неї, під час проведення будівельних, спеціалізованих та/або сільськогосподарських робіт та/або у місці постійного/тимчасового зберігання такого майна - страхування майна (далі по тексту - ДСМ);

- володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном, а саме ЗТ та ДНО до неї під час пересування цього майна (ЗТ) власним ходом (разом із ДНО у випадку його страхування) по дорогам загального користування за маршрутами, між місцями зберігання та роботи - страхування КАСКО (далі по тексту - АВТОКАСКО);

- володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном, а саме ЗТ та ДНО до неї, під час її переміщення на інших транспортних засобах у межах місця дії договору страхування - страхування вантажів (далі по тексту - ДСВ).

Підпунктом 3.2.2. пункту 3.2. Загальних умов страхування до договору передбачено, що страхуванню на умовах цього договору підлягають, зокрема за ДСМ та ДСВ - ризики пошкодження, знищення або втрата всієї або частини ЗТ/ДНО, що сталися внаслідок протиправних дій третіх осіб (грабіж, розбій, крадіжка зі зломом, умисні дії третіх осіб спрямовані на знищення або пошкодження ЗТ/ДНО) - "ПДТО".

Серед іншого Загальними умовами страхування до договору сторони погодили наступне:

Пункт 10.2. - страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати отримання останнього документу, необхідного для з`ясування обставин страхового випадку та/або визначення розміру збитку.

Пункт 10.3. - при визначенні розміру страхового відшкодування (при проведенні відновлювального ремонту) до уваги береться виключно Акт (висновок) незалежної автотоварознавчої експертизи, підготовлений за замовленням страховика спеціалізованою організацією (оцінювачем, суб`єктом оціночної діяльності, судовим експертом) або обсяг коштів, зазначений у калькуляції ремонту спеціалізованої ремонтної організації/СТО.

Підпункт 10.7.1. пункту 10.7 - страхове відшкодування виплачується за ДСМ і ДСВ вигодонабувачу (якщо такого призначено), та/або за письмовою згодою вигодонабувача - страхувальнику в безготівковій формі або, в разі виплати фізичній особі, за погодженням між сторонами Договору - готівкою, по системі "Аваль-Експрес" або іншим чином, що погоджено між сторонами Договору.

Згідно з умовами пункту 10.8 - розмір страхового відшкодування в будь-якому випадку розраховується:

- в межах ліміту відшкодування;

- в межах ринкової вартості ЗТ/ДНО на момент настання страхового випадку, при цьому розмір страхового відшкодування може перевищувати розміру страхової суми, зазначеної у цьому договорі;

- пропорційно відношенню ліміту відшкодування, що діє на момент настання страхового випадку до початкового ліміту відшкодування, встановленого на момент укладення договору страхування.

- пропорційно відношенню страхової суми до ринкової вартості ЗТ/ДНО, визначеної на момент настання страхового випадку, якщо різниця між ринковою вартістю ЗТ/ДНО, визначеною на момент настання страхового випадку, та страховою сумою такої ЗТ/ДНО перевищує десять відсотків від ринкової вартості такої техніки/обладнання, визначеної на момент настання страхового випадку;

- за мінусом франшизи (франшиз), зазначених в цьому договорі;

- з урахуванням амортизаційного зносу згідно законодавства України (окрім випадків страхування техніки/обладнання по вартості відтворення);

- з вирахуванням різниці між загальною страховою премією за договором та сумою фактично сплачених за Договором страхових платежів, якщо при настанні страхового випадку сума належного до виплати страхового відшкодування та страхових відшкодувань, виплачених до цього часу, перевищує розмір страхової премії (частини страхової премії, платежу), яку страхувальнику залишається сплатити згідно умов цього Договору, або призводить до вичерпання ліміту відшкодування.

При цьому, згідно підпункту 10.8.8. пункту 10.8 при частковому пошкодженні ЗТ/ДНО розмір страхового відшкодування розраховується як сума вартості відновлювального ремонту ЗТ/ДНО. Вартість відновлювального ремонту ЗТ/ДНО встановлюється на основі висновку незалежної автотоварознавчої експертизи або рахунку СТО офіційного дилера (або іншої офіційної ремонтної організації).

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначає, що в ніч на 13.01.2020 на території страхувальника сталась крадіжка двох одиниць сільськогосподарської техніки, яку було застраховано вищезазначеним договором, а саме:

- з комбайна New Holland CX 8080 було викрадено сидіння водія з навігаційною системою керування (джойстики керування та інші прибори), монітори, кабелі;

-з обприскувач Raptor 3240 було викрадено рульове кермо, монітор та система навігації.

За фактом крадіжки Васильківським відділом ГУ НП в Харківській області 14.01.2020 було відкрито кримінальне провадження №0000015 за ч. 3 ст. 185 КК України, в підтвердження чого подано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

14.01.2020 за викликом відповідача, аварійним комісаром ТОВ "Сос Сервіс Україна" за участю представника позивача складено Звіт про результати огляду майна на місці події за адресою: Харківська обл., Валківський р-н, с. Олександрівка.

15.01.2020 позивачем було подано заяву про настання збитку на ім`я голови правління ПрАТ СК "ПЗУ Україна" за фактом протиправних дій третіх осіб.

Позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам договору страхування не провів незалежну автотоварознавчу експертизу для встановлення збитків, завданих позивачеві протиправними діями третіх осіб. Взамін цього, відповідач направив позивачеві Звіт №2596 від 30.01.2020 "Про оцінку вартості матеріальних збитків завданих власнику сільгосптехніки, спричинених протиправними діями третіх осіб за адресою: Харківська обл., Валківський район, с. Олександрівка". За результатами звіту оцінювачем складено висновок, що вартість матеріального збитку, завданого власнику комбайна New Holland CX 8080 та обприскувача Raptor 3240 в сукупному розмірі становить 206381,31 грн.

Позивач не погодившись із висновками оцінювача направив відповідачеві заперечення від 04.03.2020 вих. №148 щодо Звіту №2596, в якому позивач зазначив, що оцінювач не в повному обсязі здійснив розрахунок збитків та не врахував все обладнання, яке було викрадено, а також не врахував вартість відновлювального ремонту.

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 10.04.2020 за вих. №221 позивач просив відповідача повідомити про стан розгляду заяви щодо страхового випадку, а також про терміни та суму страхового відшкодування.

У відповідь на лист від 10.04.2020 за вих. №221 відповідач повідомив позивача про те, що виплата страхового відшкодування буде здійснена після надання відповіді банка вигодонабувача щодо спрямування виплати. Підстави для перегляду розміру страхового відшкодування розрахованого згідно Звіту №2596 відсутні.

Не погодившись з такими висновками відповідача, позивач направив претензію від 13.04.2020 за вих. №230 з викладенням того, що Звіт №2596 не може бути документом, який враховується при визначенні розміру страхового відшкодування, оскільки, згідно Загальних умов страхування, що є додатком до Договору добровільного страхування спеціалізованої, будівельної та сільськогосподарської техніки від 25.09.2019 - при визначенні розміру страхового відшкодування враховується виключно акт (висновок) незалежної автотоварознавчої експертизи, що підготовлений за замовленням страховика (п. 10.3. Загальних умов страхування). У зв`язку із зазначеним, позивач вимагав призначити незалежну автотоварознавчу експертизу, про що повідомити позивача.

Позивач стверджує, що відповіді на претензію від 13.04.2020 за вих. №230 він не отримував. Взамін цього, відповідач платіжним дорученням №3352 від 24.04.2020 здійснив страхове відшкодування на суму 113554, 06 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, позивач не погодившись із розміром виплаченого відповідачем страхового відшкодування, самостійно замовив проведення незалежної автотоварознавчої експертизи у Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України з метою визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженої техніки, а саме комбайну New Holland CX 8080 та обприскувача Raptor 3240.

Так, відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №8162 від 22.06.2020 вартість відновлювального ремонту комбайну New Holland CX 8080 складає 456145, 02 грн, а обприскувача Raptor 3240 складає 343638, 60 грн.

Таким чином, позивач вважає, що дійсна сума збитків завданих ПСП "Нове Життя" 13.01.2020 протиправними діями третіх осіб та яку відповідач повинен був сплатити позивачу в якості страхового відшкодування становить 799783, 62 грн.

Про висновки проведеної на замовлення позивача автотоварознавчої експертизи було повідомлено відповідача заявою від 25.06.2020 вих. №342, у якій позивач вимагав впродовж 14 днів доплатити страхове відшкодування та витрати на проведення експертизи на загальну суму 609 484, 81 грн, з яких:

- 593 402,31 грн - страхове відшкодування (за вирахуванням суми, що визначена відповідачем за Звітом №2596 - 206381, 31 грн);

- 16 082, 50 грн - вартість сплаченої позивачем експертизи, проведеної на його замовлення.

При цьому, АТ "Банк Кредит Дніпро" (вигодонабувач) листом від 22.02.2020 за вих. №56/3-299 повідомив відповідача (страховика) про прийняте вигодонабувачем рішення щодо виплати страхового відшкодування на поточний рахунок позивача (страхувальника).

У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив страхове відшкодування та витрати на проведення експертизи в добровільному порядку ні вигодонабувачу, ні визначеній ним особі - позивачу, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість у розмірі 609484,81 грн, а також 4596, 11 грн - 3 % річних по виплаті страхового відшкодування.

В заперечення проти позовних вимог відповідач посилається на таке:

Пунктом 10.8 розділу Х Додатку №1 до Договору розмір страхового відшкодування вираховується в будь-якому випадку з урахуванням амортизаційного зносу, оскільки, техніка, що була об`єктом Договору страхування застрахована на дійсну ринкову вартість, а не на вартість відтворення, однак Висновком №8162, що поданий позивачем амортизаційний знос викраденого обладнання не враховано.

Після отримання від страхувальника претензій щодо неправильного розрахунку, відповідач замовив у Рівненському відділенні НДІСЕ виконання товарознавчої експертизи, за результатами якої складено Висновок №9859 від 19.06.2020, згідно з яким вартість викраденого обладнання становить 184585,00 грн з урахуванням амортизаційного зносу.

Отже, на думку відповідача, він дотримався порядку визначення розміру суми страхового відшкодування, підстав для перерахунку розміру страхового відшкодування немає, а відтак, позовні вимоги є безпідставними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором страхування одна сторона ( страховик ) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку ) виплатити другій стороні ( страхувальнику ) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму ( страхову виплату ), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. ( ст. 979 ЦК України ).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України " Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природо є договором страхування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 67 Цивільного кодексу України та Закону України "Про страхування".

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування").

Відповідно до статті 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування").

Сторонами, зокрема відповідачем, у своїх заявах по суті спору не заперечуються обставини настання страхового випадку - пошкодження майна, що сталось внаслідок неправомірних дій третіх осіб та своєчасного звернення позивача до відповідача із заявою про страхове відшкодування, а також надання позивачем всіх необхідних документів, що необхідні для виплати страхового відшкодування.

Так само сторонами підтверджений факт того, що вигодонабувач в особі АТ "Банк Кредит Дніпро" листом від 22.04.2020 №56/3-2019 повідомив страховика (відповідача) про прийняте вигодонабувачем рішення щодо виплати страхового відшкодування на рахунок страхувальника (позивача). Такий лист доданий позивачем до відповіді на додаткові пояснення відповідача, що надійшла до суду 07.07.2021 та відповідачем до додаткових пояснень на позовну заяву, що надійшли до суду 13.07.2021. Крім того, такі дії вигодонабувача узгоджується з умовами п. 10.7. Загальних умов страхування до Договору, а отже саме позивач є уповноваженою особою на отримання страхового відшкодування за страховим випадком.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (стаття 25 Закону України "Про страхування").

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України "Про страхування" та ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 10.2. Загальних умов страхування до договору страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати отримання останнього документу, необхідного для з`ясування обставин страхового випадку та/або визначення розміру збитку.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було здійснено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 206381, 31 грн з ПДВ (без ПДВ 171984, 43 грн) саме на підставі звіту №2596 суб`єкта оціночної діяльності Кривошеєва О.Ю про оцінку вартості матеріальних збитків завданих власнику сільгосптехніки.

З аналізу вказаного звіту вбачається, що суб`єктом оціночної діяльності було визначено розмір матеріальних збитків шляхом порівняння цін продажу/пропозиції майна, тобто враховувалась ринкова вартість викрадених частин з комбайна New Holland CX 8080 та з обприскувача Raptor 3240. Також суб`єктом оціночної діяльності було враховано коефіцієнт коригування (зносу) вартості комбайна New Holland CX 8080.

Суд першої інстанції вірно погодився з висновками позивача в частині того, що відповідачем при визначенні дійсного розміру страхового відшкодування проігноровано умови розділу 10 Загальних умов страхування до договору.

Так, підпунктом 10.8.8. пункту 10.8. Загальних умов страхування до договору при частковому пошкодження ЗТ/ДНО розмір страхового відшкодування розраховується як сума вартості відновлювального ремонту ЗТ/ДНО. Вартість відновлювального ремонту ЗТ/ДНО встановлюється на основі висновку незалежної автотоварознавчої експертизи або рахунку СТО офіційного дилера (або іншої офіційної ремонтної організації).

За умовами пункту 10.3. Загальних умов страхування до договору суб`єктом, що ініціює проведення експертного дослідження за результатами якого складається висновок незалежної автотоварознавчої експертизи є саме відповідач.

За таких обставин, позивач правомірно заперечував щодо розміру визначеного відповідачем страхового відшкодування, оскільки, розмір відшкодування, що визначений відповідачем вирахуваний у інший, а ніж передбачений договором спосіб (не проведено незалежної автотоварознавчої експертизи та не враховано вартість відновлювального ремонту пошкодженого ЗТ/ДНО). З огляду на що, Звіт №2596 не є доказом, на підставі якого може вираховуватись розмір страхового відшкодування.

Водночас є обґрунтованими заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, в частині того, що у Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №8162 від 22.06.2020, яке проведене на замовлення позивача, та яким останній обґрунтовує позовні вимоги в частині дійсної суми страхового відшкодування, не враховано амортизаційний знос відповідно до п. 10.8. Загальних умов страхування до договору.

Дійсно, умовами п. 10.8. Загальних умов страхування до договору передбачено, що розмір страхового відшкодування в будь-якому випадку розраховується з урахуванням амортизаційного зносу згідно законодавства України (окрім випадків страхування техніки/обладнання по вартості відтворення).

Згідно з п. 5 заяви на страхування спеціалізованої, будівельної та сільськогосподарської техніки, на підставі якої між сторонами було укладеного договір страхування, вбачається, що одиниці техніки застраховані на дійсну ринкову вартість, а не по вартості відтворення.

Відтак, при визначенні розміру страхового відшкодування по страховому випадку за укладеним між сторонами договором, в будь-якому разі, враховується амортизаційний знос, що не було враховано у Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №8162 від 22.06.2020, яке проведене на замовлення позивача.

Натомість, згідно вище означеного висновку вартість відновлювального ремонту зернозбирального комбайну New Holland CX 8080 та самохідного обприскувача Raptor 3240 становить в сукупності 799783, 62 грн. Експертами при обрахунку відновлювального ремонту враховувались вартість складників техніки, що були викрадені та вартість робіт, що необхідні для їх відновлення. При цьому, така вартість розрахувалась згідно наданих ТОВ ТК "АСТЕРРА" позивачеві рахунків на оплату робіт сервісної служби, що є додатками до висновку.

В матеріалах справи наявний також Висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №9859 від 19.06.2020, яка проведена на замовлення відповідача. У даному висновку проведено розрахунок фізичного зносу викраденого обладнання, однак, експертом лише визначеного у висновках вартість викраденого обладнання, що з урахуванням зносу становить 184585, 00 грн (без вартості відновлювального ремонту).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України).

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 98 ГПК України).

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Однак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що надані сторонами обидва висновки експертів не можуть повною мірою встановлювати наявність або відсутність обставин (фактів), що підтверджують або спростовують вимоги позивача або заперечення відповідача.

Так, Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №8162 від 22.06.2020 (далі - висновок 8162), що проведене Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. Проф. М. С. Бокаріуса на замовлення позивача, та згідно якого встановлено вартість відновлювального ремонту техніки у розмірі 799783, 62 грн не містить вирахування з цієї суми амортизаційного зносу, врахування якого при визначенні розміру страхового відшкодування є обов`язковим (підпункт 10.8.6. пункту 10.8. Загальних умов страхування до договору).

Висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №9859 від 19.06.2020 (далі - висновок №9859), що проведена Рівненським відділенням Львівського науково-дослідженого інституту судових експертиз на замовлення відповідача, та згідно якого вартість викраденого обладнання з урахуванням зносу становить 184 585, 00 грн не містить обрахунку вартості відновлювального ремонту, що є обов`язковим при визначені розміру страхового відшкодування (підпункт 10.8.8. пункту 10.8. Загальних умов страхування до договору).

Втім, суд на підставі даних, що містяться в двох вище означених висновках експертів вважає за можливе визначити дійсну вартість страхового відшкодування з урахуванням всіх необхідних умов, що визначені в п. 10.8. Загальних умов страхування до договору.

Так, у висновку №9859 значиться, що строк технічної експлуатації може визначатися на підставі Єдиних норм амортизаційних відрахувань на повне відновлення основних фондів народного господарства СРСР, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.10.90 №1072 (V1072400-90), амортизаційні відрахування на сільськогосподарські машини і обладнання, а саме комбайни зернозбиральні, становлять 10% в рік, радіовимірювальні та геодезичні прилади, що використовуються в польових роботах - 12,5% в рік. Звідси термін експлуатації зернозбирального комбайну (сидіння оператора та консоль керування оператора) становить 10 років, а термін експлуатації комплекту системи точного землеробства та монітор, становить 8 років, обладнання перебуває в такому технічному стані, що:

- комплект системи точного землеробства Trimble CFX-750 та системи допоміжного керування EZ-Pilot відповідає „доброму" - обладнання, що було з експлуатації, повністю відремонтоване чи реконструйоване, а знос становить 20-35%. Прийнято знос 30%, так як термін експлуатації становить 3 роки;

- термінал (монітор) IntelliView, термін експлуатації якого 7 років відповідає „задовільному" - обладнання, що було в експлуатації, яке вимагає деякого ремонту або заміни окремих дрібних частин, а знос становить 40-60%. Прийнято знос 50%.

- сидіння оператора та консоль керування оператора, термін експлуатації яких 7 років, а нормативний термін експлуатації становить 10 років, то прийнято знос 70%.

Результати визначення зносу та коефіцієнта придатності об`єкта оцінки зведені в таблицю, що міститься на ст. 10 висновку №9859 (том 1, а.с. 180).

Зокрема, фізичний (амортизаційний) знос становить:

№ п/пНайменування технікиНайменування одиниці обладнанняФізичний знос (амортизаційний), %
1.Обприскувач самохідний Raptor 3240 система точного землеробства Trimble CFX- 750 та система допоміжного керування EZ-Pilot (30
2 2. термінал (монітор) IntelliView50
3 3.Комбайн зернозбиральний New Holland CX 8080 сидіння оператора та консоль керування оператора70

При цьому, у Висновку №8162 встановлено, що вартість робіт з ремонту комбайну New Holland CX 8080 становить 20 544, 00 грн, а Raptor 3240- 16 272, 00 грн.

Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ТОВ "ТК "АСТЕРРА" для проведення сервісного обслуговування та ремонту пошкодженої техніки, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором №12804/20 поставки та комплексного обслуговування від 29.04.2020 та актами виконаних робіт, суд правильно врахував вартість встановленого обладнання при здійсненні ремонту пошкодженої техніки, що визначена ТОВ "ТК "АСТЕРРА", як виконавцем робіт по відновленню.

Крім того, рахунки ТОВ "ТК "АСТЕРРА" враховані при визначені вартості відновлювального ремонту техніки у Висновку №8162. Отже, вартість складників необхідних для ремонту комбайну New Holland CX 8080 становить 435 601, 02 грн, а Raptor 3240 - 327 366, 60 грн.

Оскільки, в даному Висновку №8162 не врахований амортизаційний знос до викрадених деталей, а у Висновку №9859 відсоток такого амортизаційного зносу вирахуваний, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування можливо частково поєднати висновки за результатами обох експертних досліджень. Тобто, до вартості складників за висновком №8162 застосувати їх амортизаційний знос за висновком №9859 та додати вартість відновлювального ремонту за висновком №8162.

Викладеним спростовуються доводи відповідача стосовно того, що судом першої інстанції самостійно здійснено розрахунок зносу коефіцієнту фізичного обладнання.

Крім того пунктом 10.8 договору передбачено, що розмір страхового відшкодування в будь-якому випадку розраховується, зокрема за мінусом франшизи (франшиз), зазначених в цьому договорі (1 % згідно додатку №1 до договору).

Також матеріалами справи та сторонами підтверджено здійснення відповідачем часткової оплати суми страхового відшкодування у розмірі 113 554, 06 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" у даному випадку порушено умови договору страхування в частині порядку обрахунку розміру страхового відшкодування, що стало наслідком самостійного звернення позивача до експертної установи з метою проведення незалежної автотоварознавчої експертизи, на підставі лише якої відповідач мав би розрахувати кінцевий розмір страхового відшкодування.

Також, пунктом 9.5.6. Загальних умов страхування до договору встановлено, що страховик зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені страхувальником/вигодонабувачем при настанні страхового випадку, а також витрати щодо запобігання або зменшення розміру збитків за умови їх документального підтвердження в порядку і на умовах цього Договору.

Долученим до позовної заяви платіжним дорученням №4718 від 28.04.2020 підтверджується факт понесення позивачем витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 16 082, 50 грн.

Відтак, комплексно оцінивши наявні в матеріалах справи докази та застосувавши результати двох висновків експертів, судом встановлено, що сума страхового відшкодування, яка підлягає доплаті відповідачем позивачеві становить 413 589,32 грн (з урахуванням амортизаційного зносу, розміру франшизи в 1 %, вартості відновлювального ремонту та суми часткового сплаченого страхового відшкодування у розмірі 113 554, 06 грн).

Позивачем також заявлено про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 4 596, 11 грн з 10.07.2020 по 09.10.2020. Початок нарахування 3 % річних позивач обґрунтовує тим, що відповідач отримав вимогу про сплату страхового відшкодування в 25.06.2020, а тому відповідач повинен був в добровільному порядку сплати розмір страхового відшкодування згідно п. 10.2. Загальних умов до договору до 09.07.2020.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що наявними в матеріалах справи підтвердженнями отримання відповідачем заяви від 25.06.2020 за вих. №342 з вимогою доплатити розмір страхового відшкодування вбачається, що відповідач отримав заяву із вимогою лише 30.06.2020, а не 25.06.2020.

Однак, попри встановлене, умовами п. 10.2. Загальних умов страхування до договору передбачено, що страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати отримання останнього документу, необхідного для з`ясування обставин страхового випадку та/або визначення розміру збитку.

Документом, на підставі якого визначається розмір страхового відшкодування, як було встановлено судом вище, згідно умов п. 10.3. та підпункту 10.8.8. пункту 10.8. Загальних умов страхування до договору є лише акт (висновок) незалежної автотоварознавчої експертизи або рахунок СТО офіційного дилера, складені на замовлення відповідача.

При цьому, в будь-якому разі, документ на підставі якого визначається розмір страхового відшкодування повинен відповідати умовам п. 10.8. Загальних умов страхування до договору (тобто розрахунок повинен бути здійснений з урахуванням амортизаційного зносу, франшизи тощо), а також включати в себе вартість відновлювального ремонту.

Однак, таким цілісним документом не є Висновок №8162, поданий позивачем та на основі якого останній вимагав у відповідача доплатити розмір визначеного висновком страхового відшкодування, оскільки, не відповідає умовам п. 10.8. Загальних умов страхування до договору.

Відтак, в розумінні п. 10.2. Загальних умов страхування до договору у страховика не виникло обов`язку зі сплати визначеного позивачем на підставі висновку №8162 розміру страхового відшкодування у сумі 593 402, 31 грн та витрат на проведене експертне дослідження у розмірі 16 082, 50 грн з дня отримання заяви з відповідними вимогами, тобто з 30.06.2021, а тим паче такий обов`язок не виник з 25.06.2020.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 413 589,32 грн страхового відшкодування та 16 082, 50 грн витрат на проведене експертне дослідження. В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем до стягнення у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.06.2021 до суду надійшла заява позивача про розподіл судових витрат, до якої останній долучив:

- додаткову угоду №2 від 25.01.2021 до договору про надання правничої допомоги б/н від 25.06.2020;

- додаткову угоду №3 від 12.05.2021 до договору про надання правничої допомоги б/н від 25.06.2020;

- акт приймання-передачі наданих по справі №910/15627/20 послуг від 31.05.2021 у розмірі 57 000, 00 грн;

- копію платіжного доручення №6985 від 04.06.2021 про сплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000, 00 грн;

- лист позивача щодо зазначеного у платіжному дорученні №6985 від 04.06.2021 призначення платежу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем надано докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу, водночас суд беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи також часткове задоволення позовних вимог. За вказаних обставин дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення заяви позивача та покладення на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 39000, 00 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/15627/20 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на апелянтів.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове Життя" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/15627/20 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/15627/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/15627/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/15627/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 24.11.2021 після виходу з лікарняного та відпусток суддів Тищенко А.І. та Скрипки І.М.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

В.В. Куксов