ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2021 р. Справа №921/221/21

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О

суддів БОНК Т.

ЯКІМЕЦЬ Г.

За участю секретаря судового засідання Гулик Н.

За участю представників сторін від:

позивача - Свірський Т.В. (адвокат);

відповідача - Фльорків О.В. (адвокат) - в режимі відеоконференції;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Збараж, Тернопільська область б/н від 28.08.2021 (вх.ЗАГС №01-05/2983/21 від 02.09.2021)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021, повний текст ухвали - 18.08.2021 (суддя Андрусик Н.О.)

у справі № 921/221/21

за позовом ОСОБА_1 , м. Збараж, Тернопільська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРОДІЙКА", м.Збараж, Тернопільська область

про визнання недійсними протоколів загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Чародійка», оформлене протоколом загальних зборів засновників (учасників) №14 від 18.01.2020; відмовлено у задоволенні позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Чародійка», оформленого протоколом загальних зборів засновників (учасників) №17 від 26.03.2021.

За результатами розгляду спору, на підставі п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судом при винесенні рішення здійснено розподіл судових витрат в частині відшкодування судового збору та витрат відповідача, понесених на професійну правничу допомогу.

27.07.2021 позивачем подано заяву стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 500, 00 грн.

Ухвалою суду від 09.08.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, з покликанням на те, що представником позивача відповідної заяви до закінчення судових дебатів не зроблено. Суд зазначив, що додаткова угода від 25.03.2021 із зазначенням номеру справи не могла бути укладеною до моменту розподілу позовної заяви ОСОБА_1 (13.04.2021). Щодо додаткової угоди від 25.04.2021, суд дійшов висновку про неможливість укладення такої, оскільки вказаною датою є вихідний день (неділя).

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивачем подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про стягнення із відповідача 30 500, 00 грн витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на таке:

- процесуальним законом не визначено конкретних вимог щодо форми заяви про те, що стороною понесено витрати на правничу допомогу;

- таку заяву було зроблено позивачем до закінчення судових дебатів, а саме: у п. 5 прохальної частини позовної заяви та усно під час підготовчого засідання;

- Цивільним кодексом України передбачено принцип свободи договору, а тому помилковим є висновок суду щодо неможливості укладення договору в неділю.

Просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Покликається на те, що позивачем не було зроблено відповідної заяви до закінчення судових дебатів. Додаткову угоду від 05.08.2021 щодо внесення виправлень до додаткової угоди від 25.03.2021, де правильною датою угоди зазначено вважати 25.04.2021, подано після заперечень відповідача щодо задоволення поданої заяви, а копію такої відповідачу не надано. Просить стягнути із позивача витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

В судове засідання з`явився представник апелянта, а представник відповідача взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Представники сторін навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, сторонами заявлено не було.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при поданні позовної заяви позивачем вказано, що ним буде понесено витрати на професійну правничу допомогу та зроблено попередній (орієнтовний) розрахунок цих витрат.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, рішенням суду від 22.07.2021 позов задоволено частково.

У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

До вказаної заяви позивачем долучено:

- договір про надання правової допомоги від 13.02.2021;

- додаткову угоду від 25.03.2021 до договору про надання правової допомоги;

- акт надання-приймання послуг від 26.07.2021;

- рахунок на оплату послуг від 26.07.2021 на суму 34 500, 00 грн.

Окрім цього, 09.08.2021 позивачем долучено додаткову угоду від 05.08.2021.

Розглянувши матеріали поданої заяви, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Із системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що надання послуг адвокатом щодо представництва інтересів клієнта згідно умов договору надається виключно на платній основі.

Право на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги регулюються Законом України "Про безоплатну правову допомогу".

Відповідно до положень вказаного Закону безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Договором від 13.02.2021, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Свірським Тарасом Володимировичем, визначено, що правова допомога надається клієнту на безоплатній основі, однак доказів того, що договір укладено відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" апелянтом не надано.

Водночас п. 3.2 договору сторони передбачили, що розмір гонорару додатково може бути визначений у додатковій угоді, підписаній сторонами.

25.03.2021 ОСОБА_1 та адвокат Свірський Т.В. уклали додаткову угоду до вказаного договору, в якому доповнили договір п.1.1, виклавши його в іншій редакції, зокрема, встановили, що вартість послуг адвоката, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у судовій справі №921/221/21 встановлюється у таких розмірах:

- попередній правовий аналіз матеріалів справи та оцінка обставин і наявних доказів - 3000 грн;

- правовий аналіз законодавства та судової практики - 4000 грн;

- підготовка та подання позовної заяви - 5000 грн;

- підготовка та подання заяви про забезпечення позову - 4000 грн;

- підготовка та подання відповіді на відзив - 2000 грн;

- участь адвоката у судових засіданнях - 1500 грн за одне судове засідання;

- підготовка та подання додатових письмових пояснень та інших документів по суті спору - 2000 грн за 1 документ;

- 10000 грн - гонорар адвоката у випадку ухвалення судового рішення про задоволення позову (гонорар успіху).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що вказана додаткова угода від 25.03.2021 до договору із посиланням на номер справи не може вважатися належним та достовірним доказом визначення вартості наданих послуг адвокатом, оскільки таку укладено до моменту відкриття провадження у справі та присвоєння справі автоматизованою системою суду відповідного єдиного унікального номеру, тобто раніше 13.04.2021.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає недостовірним доказ - додаткову угоду від 05.08.2021 про внесення виправлень до додаткової угоди від 25.03.2021, де правильною датою угоди зазначено вважати 25.04.2021, з огляду на таке.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що вказану додаткову угоду про внесення виправлень сторонами укладено 05.08.2021, а подано позивачем до суду лише 09.08.2021, в той час як рішення суду у справі було прийнято 22.07.2021, тобто поза межами п`яти денного строку на подання вказаних доказів.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви.

Відповідно ст. 13, 76, 77, 79, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскаржувана ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

У поданій апеляційній скарзі апелянт просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що пов`язані із оскарженням ухвали суду. Враховуючи те, що апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні апеляційної скарги, відсутні правові підстави для задоволення вказаної заяви.

Водночас у поданому відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просив стягнути витрати на правничу допомогу, які пов`язані із переглядом ухвали суду першої інстанції.

На підтвердження понесених витрат відповідачем долучено: ордер ВО№1022154 від 13.08.2021; додаток №2 від 12.08.2021 до договору від 26.04.2021; акт обсягу наданої правничої допомоги №3 від 22.09.2021. Окрім цього, в матеріалах справи наявна копія договору про надання правничої (правової допомоги) від 26.04.2021.

З наданих представником відповідача документів вбачається, що правова допомога ТОВ «Чародійка» в суді апеляційної інстанції надавалася адвокатом Адвокатського об`єднанням «Сила права» Фльорківом Олександром Володимировичем (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Судова колегія звертає увагу, що клопотання від позивача про зменшення витрат на правову допомогу до суду не надходило.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з п. 4.2, 4.3 договору правова допомога, що надається Адвокатським об`єднанням, оплачується товариством в гривнях шляхом переказу коштів на рахунок Адвокатського об`єднання.

Товариство протягом трьох днів з дати укладення договору оплачує гонорар в розмірі, визначеному сторонами в додатку до договору.

Відповідно до п.4.5 договору за результатами надання правової допомоги складається акт, який підписується представниками сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість.

Оплата за цим договором є гонораром Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги та поверненню не підлягає (п.4.6 договору). При цьому, товариство оплачує фактичні витрати Адвокатського об`єднання, необхідні для виконання договору.

У додатку №2 до договору від 26.04.2021 товариством та Адвокатським об`єднанням визначено види правової допомоги: 1) формування правової позиції, підготовка та подання апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу; 2) участь у судових засіданнях; 3) підготовка заяв з процесуальних підстав; 4) інша допомога, пов`язана із справою.

У п. 2, 3 додатку №2 встановлено, що за одну годину представництва в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку та її розгляд, збір доказів тощо, товариство сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 1 000 грн. Загальний розмір гонорару залежить від кількості затрачених адвокатом Адвокатського об`єднання годин по даній справі, але в будь якому випадку не може бути меншим 5 000 грн.

Відповідно до складеного та підписаного акту №3 від 22.09.2021 Адвокатським об`єднанням надано товариству наступні види послуг та робіт з визначенням витраченого на них часу та їх вартість: 1) формування правової позиції, підготовка та подання апеляційної скарги на рішення суду - 4 000 грн; 2) підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу суду - 2 000 грн; 3) підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду - 2 000 грн; 4) участь у судових засіданнях (1 год) - 1 000 грн. Всього вартість наданих послуг по акту №3 склала 9 000 грн.

Доказів оплати наданих послуг відповідачем не надано.

Водночас за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу). Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Враховуючи викладене та результат розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 у справі №921/221/21, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання обґрунтованими та підтвердженими належними доказами витрат відповідача на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на загальну суму 4 000 грн (2 000 грн - підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу суду + 2 000 грн - участь в судових засіданнях 04.11.2021 та 18.11.2021).

Отже, заява відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції підлягає частковому задоволенню із стягненням з позивача на користь відповідача 4 000 грн.

Керуючись ст. 129, 269-270, 275-276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 у справі №921/221/21 - без змін.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (м. Збараж Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чародійка" (вул. Грушевського, 1, м. Збараж Тернопільської області, ) - 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано 30.11.2021.

Головуючий (суддя-доповідач) О. МАТУЩАК

Судді Т. БОНК

Г. ЯКІМЕЦЬ