провинесення додаткового рішення
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" 2. Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"
про стягнення 488 793,65 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1
від відповідача-1:Перцев Д.П.
від відповідача-2:не з`явився
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2021 у справі №910/13936/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" та Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 80 211,35 грн., 3% річних у розмірі 31 841,29 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 222,39 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 719,46 грн., 3% річних у розмірі 213,79 грн. та судовий збір у розмірі 1 222,40 грн.

21.10.2021 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі №910/13936/21, в якій заявник просить суд вирішити питання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" та Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 27 750,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 розгляд заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі №910/13936/21 призначено у судовому засіданні на 11.11.2021.

05.11.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" надійшло клопотання, в якому відповідач-1 просив суд відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 надавалась професійна правнича допомога в межах справи №910/13936/21. Зокрема, відповідач-1 звертає увагу суду, що всі процесуальні документи по справі підписувались самостійно ОСОБА_1 та останній брав самостійно участь в судових засіданнях. Також відповідач-1 вказує, що позивачем не надано належних доказів укладення додаткової угоди до договору №010-07/21 від 10.07.2021, у зв`язку з чим вся надана за таким договором правова допомога вважається безоплатною. До того ж Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" зазначає, що в акт послуг були включені витрати, які не пов`язані із даною справою та у наданні яких була відсутня необхідність під час розгляду справи №910/13936/21.

В судове засідання 11.11.2021 з`явився ОСОБА_1 та представник відповідача-1, надали пояснення з приводу розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідач-2 явку свого представника в судове засідання 11.11.2021 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з пошукової системи відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства "Укрпошта", у відповідності до якої поштове відправлення №279 (ухвала суду від 01.11.2021) було вручене відповідачу-2 10.11.2021.

За змістом частин 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, з огляду на приписи ч. 3 ст. 221, ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неявка представника відповідача-2, не є перешкодою для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Отже, ОСОБА_1 просить покласти на відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у сумі 27 750,00 грн.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

До позовної заяви ОСОБА_1 було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому зазначено, що такими витратами є: судовий збір у розмірі 7 331,91 грн., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 7 000,00 грн., поштові витрати, фінансові витрати на сплату судового збору, інше - 300,00 грн.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем було долучено до заяви (від 26.10.2021) Договір №010-07/21 про надання правової допомоги від 10.07.2021, документ (який позиціонується позивачем як додаток до Договору №010-07/21 від 10.07.2021), акт прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2021, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 21.06.2007 та витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Єдиного реєстру адвокатів України.

Згідно наданого ОСОБА_1 Договору №010-07/21 про надання правової допомоги від 10.07.2021 (надалі - Договір №010-07/21), даний договір укладений між Адвокатським бюро "Віталій Ткачук і Партнери" (бюро) та ОСОБА_1 (замовник).

Пунктом 1.1 Договору №010-07/21 передбачено, що бюро бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу та юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та у строки, обумовлені сторонами.

Відповідно п. 3.1 Договору №010-07/21 за правову допомогу, передбачену у п. 1.2 договору, замовник сплачує бюро винагороду у розмірі та в порядку, визначеному у додатку №1 до цього договору. У випадку не підписання сторонами додатку №1 надана в рамках даного договору правова допомога вважається безоплатною.

Розмір оплати праці бюро при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору (п. 4.1 Договору).

З аналізу умов Договору №010-07/21 вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови надання послуг адвокатським бюро, та при цьому погодження істотних умов (вид послуг/робіт, їх вартість, порядок оплати) кожного окремого доручення замовника на представництво інтересів погоджується сторонами, зокрема, у додаткових угодах (додатках) до даного договору.

ОСОБА_1 було долучено до заяви (від 26.10.2021) документ від 10.07.2021 (без зазначення статусу такого документу - чи то додаток, чи то додаткова угода, чи то лист), в якому ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Віталій Ткачук і Партнери" погоджено, що винагорода бюро та гонорар адвоката за цим договором (Договором №010-07/21) розраховуються з урахуванням наступних орієнтовних тарифів: розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 1 500,00 грн.

Варто відзначити, що ні Договір №010-07/21, ні складний сторонами документ від 10.07.2021 (в якому погоджувалась тарифікація послуг бюро) не містить жодного посилання на спір у справі №910/13936/21.

При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" до свого клопотання вих. №122/11-21 від 03.11.2021 долучено аналогічний документ від 10.07.2021 (без зазначення статусу такого документу - чи то додаток, чи то додаткова угода, чи то лист), однак у вказаному документі у вступній частині у по-батькові замовника зазначено замість " ОСОБА_1" "ОСОБА_1 ". Аналогічна ситуація склалась із актом прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2021.

За поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні 11.11.2021 (в якому здійснювалась фіксація технічними пристроями), ним було направлено вказані документи (додаток до договору №010-07/21 та акт прийому-передачі наданих послуг) Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" та Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпроенерго" 26.10.2021, однак після направлення ним таких документів відповідачам, ОСОБА_1 виявив помилку в реквізитах (у зазначенні його по-батькові) у вказаних документах, а тому він "виправив" помилку та відправив вірні копії до суду.

По-перше, суд звертає увагу позивача, що виправлення у первинних документах будь-яких даних може та повинне здійснюватися шляхом укладення додаткових угод, зауважень до актів, складення уточнюючих актів тощо, однак в ніякому разі не може мати місце фактичне передруковування нового документу аналогічного змісту тією ж самою датою (реквізитами), проте із внесенням змін.

По-друге, документ (який визначається позивачем як додаток до Договору №010-07/21) датований 10.07.2021, а акт прийому-передачі наданих послуг - 22.10.2021, в той же час договір №010-07/21 укладений також 10.07.2021, однак у ньому вірно вказано по-батькові замовника. Зважаючи на аналогічність помилки у наведеному додатку до договору, датованому 10.07.2021, та акті, датованому 22.10.2021, а також зважаючи на фактичне виправлення такої помилки не раніше ніж 26.10.2021 (після направлення таких документів відповідачам) проте не пізніше ніж до 26.10.2021 18 год. 39 хв. (дата та час направлення таких документів позивачем до суду) у суду наявні підстави для висновку, що останні складались саме 26.10.2021, тобто після ухвалення судом рішення по суті спору у справі №910/13936/21.

По-третє, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , що після надсилання відповідачам даних документів ним разом із Адвокатським бюро "Віталій Ткачук і Партнери" (яке як суб`єкт професійної діяльності у сфері права повинне бути обізнане яким чином вносяться правки в первинні бухгалтерські документи) було виправлено дані помилки шляхом передрукування нових документів, однак при цьому із повним ігноруванням того, що назва документу (який визначається позивачем як додаток до Договору №010-07/21), за поясненнями позивача, "з`їхала", а також що ні даний додаток, ні зміст Договору №010-07/21 не визначають доручення ОСОБА_1 здійснювати представництво його інтересів в межах спору про стягнення з відповідачів інфляційних втрат, 3% річних, пені та моральної шкоди (тобто, не містять посилань на предмет спору у справі №910/1936/21).

До того ж, у судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що 26.10.2021 направив Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" та Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпроенерго" чернетки додатку до Договору №010-07/21 від 10.07.2021 та акту прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2021, проте після питання суду щодо існування таких документів станом на дати, які в них зазначені, то ОСОБА_1 змінив свої покази та сказав, що такі документи бути складені у дати, які в них вказані.

Також ОСОБА_1 не міг чітко пояснити яким чином та у які дати відбувалось підписання додатку до Договору №010-07/21 від 10.07.2021 та акту прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2021.

Достовірними доказами в розумінні ст. 78 Господарського процесуального кодексу України є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Також заслуговують уваги пояснення ОСОБА_1 щодо зазначення у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат розміру витрат на правову допомогу адвоката - 7 000,00 грн., який майже в чотири рази є меншим ніж заявлено позивачем до відшкодування з відповідачів.

Спочатку ОСОБА_1 вказував, що позов було підготовано Адвокатським бюро "Віталій Ткачук і Партнери".

Згідно наданого позивачем акту прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2021 станом на дату подання даного позову до суду Адвокатським бюро "Віталій Ткачук і Партнери" вже було надано ОСОБА_1 юридичні послуги вартістю 15 750,00 грн., проте у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат розмір було зазначено, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 7 000,00 грн.

На уточнюючі питання суду ОСОБА_1 спочатку сказав, що адвокат готував позов. Потім після посилання суду на норму ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України ОСОБА_1 зазначив, що він особисто підготував та подав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. А потім сказав, що ним було виправлено суму таких витрат у підготованому Адвокатським бюро "Віталій Ткачук і Партнери" попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат та поставлено нижчу суму.

На питання суду навіщо ОСОБА_1 змінив суму витрат попередньому (орієнтовному) розрахунку, останній відповів, що не міг знати, що відповідачі заявлять до відшкодування судові витрати на 96 тисяч гривень.

Також позивач вказував, що самостійно брав участь у засіданнях, оскільки адвокат з огляду на статус відповідачів у справі (група компаній ДТЕК) не хоче брати участь у засіданнях ("боїться"), однак це йому не заважає складати процесуальні документи по суті даного спору.

Наведена плутанина у пояснення позивача з приводу обставин надання правничої допомоги та формування заявленої до відшкодування суми витрат на професійну правничу допомогу надає суду підстави для сумніву у реальності надання таких послуг.

До того ж, судом враховано, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях від 16.10.2021 зазначалось, що "позивач (не адвокат та не юрист) представляв свої інтереси в судових засіданнях по пов`язаній справі №910/12591/18 самостійно, без залучення адвокатів. Розгляд зазначеної справи відбувався протягом понад 15 судових засідань, які тривали сумарно понад 10 годин, судові матеріали, що готувались позивачем склали понад 250 сторінок. На вищезазначене позивачем фактично було втрачено понад 100 годин особистого часу.".

Однак, в межах справи №910/12591/18 ОСОБА_1 заявлялись до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу та постановою Верховного Суду від 28.04.2021 на користь ОСОБА_1 було стягнуто такі витрати у розмірі 19 500,00 грн.

Наведене (повідомлення суду взаємовиключних обставин) також ставить під сумнів реальність надання юридичної допомоги ОСОБА_1 в межах справи №910/13936/21.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

З конструкції частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим відповідно до частини 3 статі 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу, зокрема відмовити у захисті права, яким особа зловжила.

Аналогічна правова позиція щодо наявності у суду правових підстав для відмови у захисті цивільного права, яким особам зловжила, викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/7547/17.

Суд відзначає, що інститут відшкодування витрат учасника справи на оплату професійної правничої допомоги не повинен та не може використовуватись з метою завдання матеріальних збитків іншій стороні по справі або з метою збагачення за рахунок іншої сторони.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути реальним, а не залежати від того скільки до відшкодування витрат заявила інша сторона.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Тобто, в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

З огляду на встановлені обставини у їх сукупності (дефекти у доказах, поданих на підтвердження розміру судових витрат, неможливість пояснити дати та порядок складення додатку до договору про надання правничої допомоги та акту прийому-передачі наданих послуг, плутанина у поясненнях з приводу складення попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, істотна розбіжність між попередньо визначеним розміром судових витрат на професійну правничу допомогу та заявленим до відшкодування, непослідовність доводів та пояснень з приводу того хто та коли складав документи на підтвердження витрат на оплату послуг адвоката, кількості оригіналів документів та внесення виправлень до таких документів), суд приходить до висновку, що позивачем не доведено реальність (дійсність) понесених (таких, що підлягають понесенню) ним адвокатських витрат, у зв`язку з чим відмовляє ОСОБА_1 в покладенні таких витрат на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Пауер Трейд" та Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 25.11.2021.

Суддя Р.В. Бойко