ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 справа № 914/2620/21

За позовом: Фізичної особи - підприємця Андрійчак Артура Стефановича , Закарпатська область, с. Баранинці

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Ковалик Галини Романівни , м. Львів

про стягнення 76843,00 грн

Суддя Мороз Н.В.

при секретарі Дребот І.Я.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Позовну заяву подано Фізичною особою - підприємцем Андрійчак Артуром Стефановичем до Фізичної особи - підприємця Ковалик Галини Романівни про стягнення 76843,00 грн.

Ухвалою суду від 20.09.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 12.10.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Мороз Н. В. на лікарняному з 04.10.2021 по 13.10.2021, розгляд справи № 914/2620/21, призначений на 12.10.2021 не відбувся.

Ухвалою суду від 18.10.2021 розгляд справи по суті призначено на 02.11.2021.

Ухвалами суду від 18.10.2021 та від 26.10.2021 у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовлено.

02.11.2021 розгляд справи відкладено на 16.11.2021, про що відповідача повідомлено в порядку ст. 121 ГПК України.

11.11.2021 через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, клопотання про долучення доказів - виписку по рахунку ФОП Андрійчак А.С. станом на 09.11.2021 та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

15.11.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю останнього у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі №914/2041/20, засідання у якій призначене на 16.11.2021 року о 13:00 год.

В судове засідання 16.11.2021 представник позивача не з`явився.

Щодо клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судом враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).

Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 20.09.2021 судом постановлено розгляд справи № 914/2620/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно трекінгу поштових відправлень «Укрпошти», вбачається, що відповідачу вручались процесуальні документи з повідомленнями про час та місце розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 42 Правил адвокатської етики, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18 у справі № 921/6/18).

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Суд констатує, що відповідач та його представник мали можливість в межах строку розгляду справи по суті скористатись процесуальними правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, подавати докази в межах строку розгляду справи по суті; брати участь у судових засіданнях; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тощо.

Оскільки підстав для відкладення розгляду справи, визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено, ні відповідач ні його представник не вчинили активних дій з метою реалізації процесуальних прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, зважаючи на необґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, якого належно повідомлено про дату, час і місце судового засідання, закінчення строку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовити та розглянути справу по суті в судовому засіданні 16.11.2021 за відсутності представника відповідача.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ФОП Ковалик Галиною Романівною та ФОП Андрійчак Артуром Стефановичем шляхом листування, за допомогою електронного засобу зв`язку, а саме електронної пошти «Gmail» було укладено договори-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг: № КТ21-00058 від 24.02.2021 та № КТ21-00074 від 11.03.2021.

Умовами договору заявки № КТ21-00074 сторони обумовили, що оплата по даній заявці має здійснитись протягом 7 банківських днів, а по договору заявці № КТ21-00058 у строк 10 днів з дня отримання відповідачем оригіналів документів. Позивач зазначив, що ним надсилались на адресу відповідача документи, які є підставою для оплати наданих послуг перевезення, що підтверджується скріншотом з офіційного сайту «Нова Пошта» та копією експрес-накладної, однак такі залишені відповідачем без відповіді. Загальна сума наданих транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу становить 135 339, 00 грн. Позивач вказав, що свої зобов`язання за вищевказаними договорами-заявками виконав, що підтверджується копіями CMR (транспортними накладними), а також надісланими належним чином оригіналами документів на адресу відповідача.

Позивач ствердив, що відповідач лише частково здійснив оплату наданих послуг, а саме 31.03.2021 в сумі 34496,00 грн та 16.04.2021 в сумі 5000,00 грн. Після цього, відповідачем було надіслано на адресу позивача гарантійний лист №26/05 від 26.05.2021 року, згідно якого відповідач гарантував оплату позивачу за здійснені рейси в сумі 95 843,00 грн, в терміни, передбачені цим листом. Позивач вказав, що в подальшому, відповідач частково здійснив оплату послуг, а саме: 27.05.2021 в сумі 7000,00 грн, 07.06.2021 в сумі 7000,00 грн, 08.07.2021 в сумі 5000,00 грн. Решта боргу в сумі 76 843, 00 грн відповідачем не сплачено.

З метою захисту свого порушеного права, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 76 843,00 грн заборгованості за надані послуги згідно умов договорів-заявок про надання транспортно-експедиційних послуг: №КТ21-00058 від 24.02.2021 та №КТ21-00074 від 11.03.2021.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Обставини справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, створивши у відповідності до ст. 13 ГПК України сторонам, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив:

24.02.2021 року між ФОП Ковалик Галиною Романівною , як експедитором 1 та ФОП Андрійчак Артуром Стефановичем , як експедитор 2, укладено договір-заявку №КТ21-00058 про надання транспортно-експедиційних послуг (далі договір-заявка №КТ21-00058). Із договору вбачається, що сторони, узгодили наступні умови договору: Автомобіль: марка - MEPC AO 2073 НА/ НОМЕР_1 ; водій- ОСОБА_3 , моб. тел.- НОМЕР_2 ; маршрут- Vigevano, 27029 Павія, Італія-Великі Мости; найменування вантажу-обладнання; вага (брутто), об`єм на 1 авто-9,8 т/105 куб. м.; спосіб завантаження/розвантаження- Верх/Бік/Верх/Бік; дата та час завантаження-03.03.2021; адреса завантаження- VIA MARTIRI DELLE FOIBE 12/12 27029 - VIGEVANO-ITALY; адреса замитнення- згідно ЦМР, погранперехід- Чоп; адреса розмитнення- Малехів; дата та час розвантаження-10.03.2021; адреса розвантаження- Великі Мости; вартість перевезення та форма оплати-1950 євро по курсу НБУ на дн. розмитнення 10 банківських днів, по отриманню оригіналів документів. Відповідальний за рейс: Ковалик Г.Р. НОМЕР_5/НОМЕР_6/НОМЕР_7. Окрім того, сторони узгодили додаткові умови договору, а саме - дана заявка при відсутності довготермінового договору між «Експедитором» і «Перевізником» має силу договору на разове перевезення. Факсимільна копія даної заявки має повну юридичну силу нарівні з оригіналом. Оплата по даній заявці здійснюється протягом 10 банківських днів по отриманню оригіналів документів (п. п. 1-2 договору-заявки №КТ21-00058).

Згідно CMR (товарно-транспортної накладної) від 05.03.2021, вбачається що на такій наявний підпис та штамп відправника - 6HIESA ARTORIGE a.r.l. OFF MECCANICA, підпис та штамп перевізника Андрійчак А.С. , підпис та штамп одержувача- ТзОВ «Клінгспор». Вбачається, що перевезення було виконано вчасно, вантаж одержано 10.03.2021 року.

10.03.2021 року між ФОП Ковалик Г.Р. та ФОП Андрійчак А.С. складено акт прийому-здачі наданих послуг № 35 про надані транспортно-експедиційні послуги по перевезенні вантажу згідно договору-заявки №КТ21-00058 від 24.02.2021 на загальну суму 64496,00 грн. Зазначено, що послуги надані в повній мірі, вантаж доставлений повністю, претензій до якості наданих послуг немає.

Згідно копії рахунку № 35 від 10.03.2021 виписаного ФОП Андрійчук А.С на ім`я платника ФОП Ковалик Г.Р. вартість послуги на надані транспортно-експедиційні послуги згідно договору-заявки №КТ21-00058 від 24.02.2021 складає 64496, 00 грн.

11.03.2021 року між ФОП Ковалик Галиною Романівною , як експедитором та ФОП Андрійчак Артуром Стефановичем , як перевізником укладено договір-заявку №КТ21-00074 про надання транспортно-експедиційних послуг (далі договір-заявка №КТ21-00074). Із договору-заявки №КТ21-00074 вбачається, що сторони узгодили наступні умови договору: Автомобіль: марка - MEPC AO 2073 НА/ НОМЕР_1 ; водій- ОСОБА_3 , моб. тел.- НОМЕР_2 ; маршрут- Vigevano, 27029 Павія, Італія-Великі Мости; найменування вантажу-обладнання; вага (брутто), об`єм на 1 авто-10.720 т/105 куб. м.; спосіб завантаження/розвантаження- Верх/Бік/Верх/Бік; дата та час завантаження-19.03.2021; адреса завантаження- VIA MARTIRI DELLE FOIBE 12/12 27029 - VIGEVANO-ITALY; адреса замитнення- по дорученню на вибір перевізника; погранперехід- Чоп; адреса розмитнення- Малехів; дата та час розвантаження-24.03.2021; адреса розвантаження- Великі Мости; вартість перевезення та форма оплати-2150 євро по курсу НБУ на дн. розмитнення 7 банківських днів, по отриманню оригіналів документів. Відповідальний за рейс: Ковалик Г.Р. НОМЕР_5/ НОМЕР_6/ НОМЕР_7. Окрім того сторони узгодили додаткові умови договору, а саме - дана заявка при відсутності довготермінового договору між «Експедитором» і «Перевізником» має силу договору на разове перевезення. Факсимільна копія даної заявки має повну юридичну силу нарівні з оригіналом. Оплата по даній заявці здійснюється протягом 7 банківських днів по отриманню оригіналів документів (п. п. 1-2 договору-заявки №КТ21-00074).

Згідно CMR (товарно-транспортної накладної) від 18.03.2021, вбачається що на такій наявний підпис та штамп відправника - 6HIESA ARTORIGE a.r.l. OFF MECCANICA, підпис та штамп перевізника Андрійчак А.С. , підпис та штамп одержувача- ТзОВ «Клінгспор». Вбачається, що перевезення було виконано вчасно, вантаж одержано 23.03.2021 року.

23.03.2021 між ФОП Ковалик Г.Р. та ФОП Андрійчак А.С. складено акт прийому-здачі наданих послуг № 45 про надані транспортно-експедиційні послуги по перевезенні вантажу згідно договору-заявки №КТ21-00074 від 11.03.2021 на загальну суму 70843,00 грн. Зазначено, що послуги надані в повній мірі, вантаж доставлений повністю, претензій до якості наданих послуг немає.

Згідно копії рахунку № 45 від 23.03.2021 виписаного ФОП Андрійчук А.С на ім`я платника ФОП Ковалик Г.Р. вартість послуги на надані транспортно-експедиційні послуги згідно договору-заявки №КТ21-00074 від 11.03.2021 складає 70843, 00 грн.

Копіями виписок по рахунку Андрійчак А.С. у АТ «КОМІНВЕСТБАНК» за 31.03.2021 та 16.04.2021 підтверджується оплата ФОП Ковалик Г.Р. за транспортні послуги згідно рахунку №35 від 10.03.2021 року в сумі 34 496, 00 грн проведена 31.03.2021 та в сумі 5 000,00 грн проведена 16.04.2021.

З копії гарантійного листа від 26.05.2021 вих. №26/05 адресованого ФОП Андрійчаку А.С. від ФОП Ковалик Г.Р. вбачається, що остання даним листом гарантувала оплату за здійснені рейси в сумі 95843,00 грн в терміни передбачені цим листом.

Факт часткової оплати за надані позивачем транспортно-експедиційні послуги підтверджується копією виписки по рахунку ФОП Андрійчак А.С. у АТ «КОМІНВЕСТБАНК» за період з 01.01.2021 по 25.08.2021 року, згідно якого ФОП Ковалик Г.Р. здійснила оплату за транспортні послуги згідно рахунку №35 від 10.03.2021 року наступним чином: 27.05.2021 року - в сумі 7000,00 грн; 07.06.2021 року- в сумі 7000,00 грн; 08.07.2021 року- в сумі 5000,00 грн.

З копії виписки по рахунку ФОП Андрійчак А.С. у АТ «КОМІНВЕСТБАНК» за період з 01.01.2021 по 09.11.2021 року, вбачається, що ФОП Ковалик Г.Р. здійснила оплату за транспортні послуги згідно рахунку №35 від 10.03.2021 року наступним чином: 31.03.2021- в сумі 34 496, 00 грн; 16.04.2021- в сумі 5 000,00 грн; 27.05.2021 року - в сумі 7000,00 грн; 07.06.2021 року- в сумі 7000,00 грн; 08.07.2021 року- в сумі 5000,00 грн.

Таким чином, спір у справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договорів-заявок про надання транспортно-експедиційних послуг №КТ21-00058 від 24.02.2021 та № КТ21-00074 від 11.03.2021 року, в частині оплати за надані транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу до ФОП Ковалик Г.Р. про стягнення заборгованості в розмірі 76 843,00 грн.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Згідно з п. 1.ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. (ч. 1 ст. 218 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Судом в процесі розгляду справи було встановлено, що сторони в договорах-заявках погодили, зокрема, що факсимільні копії даних заявок мають повну юридичну силу нарівні з оригіналом. Дані договори-заявки між сторонами були укладені шляхом листування, за допомогою електронного засобу зв`язку (а саме електронної пошти «Gmail»), тобто в електронній формі з накладенням електронного цифрового підпису відповідача. Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГПК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів транспортного експедирування. Так, між сторонами було укладено договори-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг, що мають силу договору на разове перевезення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. 930 ЦК України, договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Клієнт повинен видати експедиторові довіреність, якщо вона є необхідною для виконання його обов`язків.

Як передбачено ст. 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Судом встановлено, що позивачем надано відповідачу транспортно-експедиційні послуги, що підтверджується договорами-заявками про надання транспортно-експедиційних послуг: №КТ21-00058 від 24.02.2021 року та №КТ21-00074 від 11.03.2021 року.

Однак, відповідач не дотримався строків оплати, вказаних у гарантійному листі, надані транспортно-експедиційні послуги оплатив частково, в сумі 58496,00 грн, що підтверджується копіями виписок по рахунку ФОП Андрійчак А.С. , наявних в матеріалах справи.

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів сплати відповідачем 76843,00 грн за надані послуги з перевезення (платіжного доручення, банківської виписки, тощо).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 76 843,00 грн згідно договорів-заявок про надання транспортно-експедиційних послуг №КТ21-00058 від 24.02.2021 року та №КТ21-00074 від 11.03.2021 року підлягають задоволенню як такі, що відповідають чинному законодавству та обґрунтовані матеріалами справи.

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають до задоволення.

Судові витрати.

У заяві щодо вирішення питання про розподіл судових витрат позивач зазначив, що поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4727,00 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи міститься: договір про надання правової допомоги №119/АО від 28.02.2020 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» в особі керуючого партнера Фекийшгазі К.С. та Андрійчак А.С. ; акт приймання -передавання наданих послуг від 08.09.2021 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» та Андрійчак А.С. на суму 940,00 грн ; акт приймання -передавання наданих послуг від 19.10.2021 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» та Андрійчак А.С. на суму 2 487,00 грн; звіт про надання адвокатським об`єднанням «Ініціаліс» правової допомоги за договором про надання правової допомоги за № 119/АО від 28.02.2020 року, згідно якого, всього правової допомоги надано на суму 3 427,00 грн; копії платіжних доручень №59 від 21.09.2021 року та №66 від 28.10.2021 року, згідно яких підтверджується оплата ФОП Андрійчуком А.С. по договору про надання правової допомоги № 119/АО від 28.02.2020 року адвокатському об`єднанню «Ініціаліс» на суму відповідно 940, 00 грн та 2487,00 грн.

Також, позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги №170/21 від 27.10.2021 року, укладений між адвокатським об`єднанням «юридичною фірмою «Марусяк і Партнери» та ФОП Андрійчаком А.С. , акт №5/21-4 приймання-передачі послуг від 08.11.2021 року, який є додатком №2 до договору про надання правової допомоги №170/21 від 27.10.2021 року, укладений між адвокатським об`єднанням «юридичною фірмою «Марусяк і Партнери» та ФОП Андрійчаком А.С. на загальну суму 1 300,00 грн та копію платіжного доручення №69 від 04.11.2021 року, згідно якого підтверджується оплата ФОП Андрійчаком А.С. правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги №170/21 від 27.10.2021 року адвокатському об`єднанню «юридичній фірмі «Марусяк і Партнери» на суму 1 300,00 грн та розрахунок судових витрат по справі №914/2620/21 станом на 10.11.2021, з якого вбачається, що всього правової допомоги надано на суму-4 727,00 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується й Верховний Суд у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та у Постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі - у розмірі 4727,00 грн, підтвердженому матеріалами справи.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ковалик Галини Романівни ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи - підприємця Андрійчак Артура Стефановича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) 76843,00 грн - основного боргу, 2270,00 грн - витрат по сплаті судового збору та 4727,00 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення складено 22.11.2021

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.