ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
16.11.2021 Справа № 905/1181/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання (помічник судді) Колтак Т.М.,

розглянувши справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 , м.Ніжин, Чернігівська область,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича, с.Степанівка, Костянтинівський район, Донецька область,

про стягнення 36745,88 грн.,

за участю представників сторін:
від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 , м.Ніжин, Чернігівська область, звернулася до Господарського суду Донецької області із позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича, с.Степанівка, Костянтинівський район, Донецька область, про стягнення 36745,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №11 від 19.03.2021 в частині надання послуг перевезення, у зв`язку з чим позивачем відповідно до пунктів 5.2., 5.5. договору нараховано пеню у розмірі 0,1% вартості послуг з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення в сумі 6150,14 грн., та штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вартості послуг перевезення відповідного вантажу за неподання перевізником транспортних засобів під завантаження вантажу в сумі 30595,74 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1181/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 21.09.2021 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.10.2021 закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судове засідання 16.11.2021 не з`явився.

Представник відповідача у судове засідання 16.11.2021, як і в попередні судові засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

Господарський суд Донецької області з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направляв на його адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності, ухвалу про порушення провадження по справі, а також інші ухвали про рух справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

За змістом ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

19.03.2021 між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Бєлівцовим Артемом Васильовичем (далі - виконавець) був укладений договір №11 про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі договір), відповідно до пунктів 1.1 якого, Перевізник зобов`язується у 2021 році в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, надати Замовнику послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом (згідно з товарно-транспортною накладною), доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити такі послуги.

За змістом п.1.3. Договору Перевізник бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом довірений йому для перевезення вантаж (згідно з товарно-транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення, які будуть повідомлятися Замовником, і видати вантаж Замовнику або уповноваженій на його одержання особі (вантажоодержувачу).

Згідно п. 2.1. Договору перевезення вантажів виконуються перевізником на підставі заявок, що подає замовник за 7 (сім) календарних днів до початку надання послуг перевезення. У разі термінового перевезення вантажів за згодою перевізника замовник подає заявку в той самий день. За узгодженням із перевізником заявка на перевезення вантажів може бути подана електронними чи іншими засобами зв`язку із повідомленням усіх потрібних відомостей.

Відповідно до п.2.2. Договору, перевізник зобов`язується доставити вантаж до пункту призначення у строк не більше ніж 5 (п`ять) календарних днів, починаючи з дня відправлення вантажу.

В п. 2.3 Договору зазначено, що маршрут перевезення вантажу визначається замовником. Відстань руху та точна марка вантажу для перевезення визначається замовником в заявці.

Пунктом 2.4. Договору сторони передбачили, що доказом приймання - передачі вантажу є товарно-транспортна накладна, оформлена належним чином, з підписами уповноважених осіб та скріплена печатками і товарно-транспортна накладна обов`язково має відповідати формі, що затверджена в додатку 7 до «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 (зі змінами). Про прийняття вантажу до перевезення перевізник виписує та надає вантажовідправнику в пункті відправлення товарно-транспортну накладну, оформлену належним чином.

За змістом п.2.6 Договору Перевізник зобов`язаний забезпечувати своєчасну подачу справного транспортного засобу, придатного для перевезення

Згідно п. 5.1. Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.5.2. Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань з надання послуг Перевізник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості послуг перевезення відповідного вантажу, за кожен окремий факт відповідного порушення.

В п. 5.5 Договору зазначено, що у випадку неподання (несвоєчасного подання) перевізником транспортних засобів під завантаження вантажу, та/або у випадку подання перевізником транспортних засобів у стані, непридатному для перевезення вантажів, перевізник зобов`язується сплатити на користь замовника штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вартості послуг перевезення відповідного вантажу, за кожен окремий факт відповідного порушення.

Згідно п.9.1 Договору, він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та діє до 31.12.2021.

За змістом специфікації від 30.03.2021 року вартість послуг за договором про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом №11 від 19.03.21 складає наступні суми: - за послуги перевезення негабаритних вантажів (35-45 т) автомобільним транспортом за 1000 км, ціною 36,416263 грн. за 1 кв.м. загальна вартість складає 364162,63 грн.; - за послуги перевезення габаритних вантажів (20 т) автомобільним транспортом за 1000 км, ціною 36,416262 грн. за 1 кв.м. загальна вартість складає 364162,62 грн.; - за послуги перевезення негабаритних вантажів (25-35 т) автомобільним транспортом за 7274,7624 км, ціною 36,416262 за 1 кв.м. загальна вартість складає 264919,65 грн.; - за послуги перевезення негабаритних вантажів (18-25 т) автомобільним транспортом за 8000 км, ціною 36,416262 за 1 кв.м. загальна вартість складає 291330,10 грн.

Як зазначено у позові, за період дії договору позивачем з електронної пошти працівника (бухгалтера) Військової частини НОМЕР_1 : arina7401ukr.net на електронну пошту відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , були направлені наступні заявки:

1. заявка №1 від 19.03.2021 року вих. №793, за якою дата завантаження - 24.03.2021р., термін доставки вантажу - 26.03.2021р., вантаж - Шляхопрокладач БАТ-2 масою 35-45т. (негабарит) - 1 одиниця;

2. заявка №2 від 19.03.2021 року вих. №792, за якою дата завантаження - 26.03.2021р., термін доставки вантажу - 30.03.2021р., вантаж - Шляхопрокладач БАТ-2 масою 35-45т. (негабарит) - 1 одиниця;

3. заявка №3 від 19.03.2021 року вих. №794, за якою дата завантаження - 02.04.2021р., термін доставки вантажу - 05.04.2021р., вантаж - автокран КС3575 масою 18-25т. (негабарит) - 2 одиниці;

4. заявка №4 від 19.03.2021 року вих. №795, за якою дата завантаження - 05.04.2021р., термін доставки вантажу - 08.04.2021р., вантаж - автокран КС3575 масою 18-25т. (негабарит) - 2 одиниці;

5. заявка №5 від 19.03.2021 року вих. №796, за якою дата завантаження - 12.04.2021р., термін доставки вантажу - 16.04.2021р., вантаж - автокран КС3577 масою 18-25т. (негабарит) - 2 одиниці;

6. заявка №6 від 19.03.2021 року вих. №797, за якою дата завантаження - 16.04.2021р., термін доставки вантажу - 21.04.2021р., вантаж - екскаватор ЕОВ-4421 масою 18-25т. (негабарит) - 2 одиниці;

7. заявка №7 від 19.03.2021 року вих. №798, за якою дата завантаження - 16.04.2021р. термін доставки вантажу - 21.04.2021р., вантаж - екскаватор ЕО-2621 масою 20т. (габарит) - 2 одиниці;

8. заявка №8 від 19.03.2021 року вих. №799, за якою дата завантаження - 21.04.2021р., термін доставки вантажу - 23.04.2021р., вантаж - автокран КС3562В масою 18-25т. (негабарит) - 1 одиниця;

9. заявка №9 від 19.03.2021 року вих. №800, за якою дата завантаження - 23.04.2021р., термін доставки вантажу - 26.04.2021р., вантаж - самонавантажувач КАМА353212 масою 20т. (габарит) - 1 одиниця.

Як доказ направлення вказаних заявок на електронну адресу відповідача позивач надає копію скріншоту сторінки електронної пошти: arina7401ukr.net, з якої були направлені заявки на електронну пошту відповідача: .

Разом з цим, відповідно до статті 96 Господарського процесуального кодексу України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Однак, позивачем таких доказів суду не надано.

За змістом частини 4 статті 96 цього Кодексу, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Однак, паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Натомість, роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №904/2882/18, від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, від 28.12.2019 у справі №922/788/19.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не були дотримані вимоги процесуального законодавства щодо подання належних і допустимих письмових доказів на підтвердження направлення відповідачу 19.03.2021 заявок №№ 1-9, оскільки надані позивачем роздруківки електронного листування не засвідчені електронним цифровим підписом.

Як вказує позивач, відповідачем було здійснено перевезення вантажів лише за заявками №1 від 19.03.2021 року вих. №793 - Шляхопрокладач БАТ-2 масою 35-45т (негабарит) - 1 одиниця; та №2 від 19.03.2021 року вих. №792 - автокран КС5571 - 1 одиниця, замість Шляхопрокладача БАТ-2, зазначеного у заявці та зміненого за усною домовленістю сторонами договору.

Позивач зазначає, що в подальшому 09.04.2021 на електронну адресу відповідача та поштовим відправленням відповідачу були направлені повторні та нові заявки, а саме:

1. повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1218 (попередня заявка №3 від 19.03.2021 року), за якою дата завантаження - 13.04.2021р., а термін доставки вантажу - 15.04.2021р., вантаж - автокран КС3575 масою 18-25т. (негабарит) - 2 одиниці;

2. повторна заявка від 09.04.2021 року вх. №1219 (попередня заявка №4 від 19.03.2021 року), за якою дата завантаження - 14.04.2021р., а термін доставки вантажу - 16.04.2021р. вантаж - автокран КС3575 масою 18-25т. (негабарит) - 2 одиниці;

3. повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1220 (попередня заявка №5 від 19.03.2021 року), за якою дата завантаження - 19.04.2021р., а термін доставки вантажу - 21.04.2021р., вантаж - автокран КС3577 масою 18-25т. (негабарит) - 2 одиниці;

4. повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1221 (попередня заявка №6 від 19.03.2021 року), за якою дата завантаження - 21.04.2021р., а термін доставки вантажу - 23.04.2021р., вантаж - екскаватор ЕОВ-4421 масою 18-25т. (негабарит) -2 одиниці;

5. повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1222 (попередня заявка №7 від 19.03.2021 року), за якою дата завантаження - 27.04.2021р. а термін доставки вантажу - 29.04.2021р., вантаж - екскаватор ЕО-2621 масою 20т. (габарит) - 2 одиниці;

6. повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1223 (попередня заявка №8 від 19.03.2021 року), за якою дата завантаження - 28.04.2021р., а термін доставки вантажу - 30.04.2021р., вантаж - автокран КС3562В масою 18-25т. (негабарит) - 1 одиниця;

7. повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1224 (попередня заявка №9 від 19.03.2021 року), за якою дата завантаження - 28.04.2021р., а термін доставки вантажу - 30.04.2021р., вантаж самонавантажувач КАМАЗ53212 масою 20т. - габарит - 1 одиниця;

8. заявка №10 від 09.04.2021 року вх.№1217, за якою дата завантаження - 14.04.2021р., а термін доставки вантажу 16.04.2021р., Скрепер Д-357П, масою 19,6т. (негабарит) - 1 одиниця;

9. заявка №11 від 09.04.2021 року вх.№1216, за якою дата завантаження - 16.04.2021р., а термін доставки вантажу 19.04.2021р., Шляхопрокладач БАТ-М, масою 27,5 т. (негабарит) - 1 одиниця;

10. заявка №12 від 09.04.2021 року вх.№1215, за якою дата завантаження - 21.04.2021р., а термін доставки вантажу 23.04.2021р., Автограйдер ДЗ-143, масою 12,5 т. - 1 одиниця;

11. заявка №13 від 09.04.2021 року вх.№1214, за якою дата завантаження - 26.04.2021р., а термін доставки вантажу 28.04.2021р., Екскаватор АТЕК-999, масою 7,7 т. - 1 одиниця.

Разом з цим, доказів направлення вказаних заявок 09.04.2021 засобами електронного зв`язку суду не надано.

На підтвердження відправлення вказаних заявок через АТ «Укрпошта» суду надані копії: листа позивача від 09.04.2021р. вих. № 1011 про направлення заявок на здійснення транспортного перевезення вантажів автомобільним транспортом відповідно до Договору від 19.03.2021р. №11; опису вкладення у відправлення від 09.04.21; накладної №209 від 09.04.2021 року; фіскального чеку від 09.04.2021р.

При цьому, зі змісту листа позивача від 09.04.2021р. вих. № 1011 та опису вкладення у відправлення від 09.04.2021 вбачається, що на адресу відповідача були направлені не всі перелічені у позовній заяві заявки, а саме замість 11 було направлено 10 заявок за переліком:

1) повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1218 (попередня заявка №3 від 19.03.21),

2) повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1219 (попередня заявка №4 від 19.03.21),

3) повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1220 (попередня заявка №5 від 19.03.21),

4) повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1221 (попередня заявка №6 від 19.03.21),

5) повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1222 (попередня заявка №7 від 19.03.21),

6) повторна заявка від 09.04.2021 року вх.№1223 (попередня заявка №8 від 19.03.21),

7) заявка №10 від 09.04.2021 року,

8) заявка №11 від 09.04.2021 року,

9) заявка №12 від 09.04.2021 року,

10) заявка №13 від 09.04.2021 року.

Таким чином, доказів направлення повторної заявки від 09.04.2021 року вх.№1224 (попередня заявка №9 від 19.03.2021 року) на адресу відповідача суду не надано.

Лист позивача від 09.04.2021р. вих. № 1011 разом із долученими до нього заявками були отримані відповідачем 14.04.2021 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.41).

Позивачем відповідачу була надіслана Претензія №1 від 30.04.2021р. за вих.№1193 про сплату пені у розмірі 2212,28 грн., та штрафу у розмірі 21449,44 грн. нарахованих на підставі пунктів 5.2., 5.5 Договору.

У відповіді від 14.05.2021 на претензію відповідач зазначив, що надіслані заявки Військової частини опрацьовувалися та планувалися до виконання, позаяк представники останнього повідомляли про відсутність потреби у перевезенні і не готовність здійснити відвантаження обладнання; що надіслана претензія є незаконною оскільки надсилання заявок та одночасна відмова від надання товару для перевезення свідчить про умисні дії, з метою дискредитувати перевізника та в подальшому розірвати договір.

07.05.2021 позивач надіслав відповідачу Повідомлення про односторонню відмову від Договору про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом №11 від 19.03.2021 року у повному обсязі від 07.05.2021 року № 1247, яка була отримана останнім 12.05.2021 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 51). В повідомленні позивачем зазначено про відмову від договору у повному обсязі з наступного дня за днем отримання даного повідомлення відповідачем.

За змістом п.9.2 Договору, замовник вправі в односторонньому порядку розірвати цей договір (відмовитися від нього) попередньо попередивши перевізника і провівши з ним розрахунки, у разі існування заборгованості.

Таким чином, Договір про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом №11 від 19.03.2021 року вважається розірваним з 13.05.2021 на підставі п.9.2. Договору.

Станом на теперішній час суду не надано документів в підтвердження виконання відповідачем умов договору в частині надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом згідно з отриманими останнім заявками позивача.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ним, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договору про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом №11 від 19.03.2021 року.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначалось судом вище, предметом даного спору є матеріально - правова вимога позивача про стягнення пені, нарахованої за прострочення надання послуг перевезення та штрафу за неподання транспортних засобів під завантаження вантажу за кожен факт порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Як встановлено ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1911 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення послуги за договором №11 від 19.03.2021 не виконав, у зв`язку з чим позивачем відповідно до пунктів 5.2., 5.5. Договору №11 від 19.03.2021 нараховані штраф та пеня.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зокрема, матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення пунктів 1.3, 2.2., 2.6 Договору у визначений строк відповідно до Договору не здійснив перевезення вантажів за поданими позивачем заявками 09.04.2021.

Оскільки, відповідачем допущено порушення зобов`язання щодо надання обумовлених Договором послуг, на підставі п.5.2, п. 5.5. Договору позивачем нараховано пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг перевезення з яких допущено прострочення надання цих послуг за кожен день прострочення за загальний період з 06.04.2021 по 15.05.2021 в сумі 6150,14 грн.; а також штраф у розмірі 7 % вартості послуг перевезення відповідного вантажу за неподання транспортних засобів під завантаження вантажу за кожен факт порушення - в сумі 30595,74 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача згідно наданого розрахунку.

Суд зазначає, що згідно з приписами частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ст. 218 Господарського кодексу України).

Так, виходячи з положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

При цьому, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 у справі № 904/4156/18, необхідною умовою застосування договірної господарсько-правової відповідальності за порушення договірних зобов`язань є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Так, за змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З аналізу положень статті 231 ГК України вбачається, що нею передбачено можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, що мають імперативний характер (тобто, їх розмір не може бути змінений за згодою сторін та не залежить від їх волевиявлення), а також можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, розмір яких може бути змінений сторонами за умовами договору.

Тобто, частиною четвертою статті 231 ГК України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з пунктом 1 статті 546, статті 547 Цивільного кодексу виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як зазначалося, пунктами 5.2., 5.5. Договору визначено види порушень та санкції за них, які застосовуються до перевізника у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань з надання послуг перевезення, а саме: стягнення пені у розмірі 0,1% вартості послуг з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості послуг перевезення відповідного вантажу, за кожен окремий факт відповідного порушення (пункт 5.2. Договору); стягнення штрафу у розмірі 7 (семи) відсотків вартості послуг перевезення відповідного вантажу за неподання (несвоєчасного подання) перевізником транспортних засобів під завантаження вантажу, та/або у випадку подання перевізником транспортних засобів у стані, непридатному для перевезення вантажів за кожен окремий факт відповідного порушення (пункт 5.5. Договору).

З наданого позивачем розрахунку пені за невиконання зобов`язання, вбачається що вона розрахована на підставі вартості послуг за наступними заявками: двічі на заявку №3 від 19.03.2021 №794, двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1218 (попередня заявка №3 від 19.03.21), двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1219 (попередня заявка №4 від 19.03.21), двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1220 (попередня заявка №5 від 19.03.21), на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1221 (попередня заявка №6 від 19.03.21), двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1222 (попередня заявка №7 від 19.03.21), на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1223 (попередня заявка №8 від 19.03.21), на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1223 (попередня заявка №9 від 19.03.21), на заявку №10 від 09.04.2021 року, на заявку №11 від 09.04.2021 року, на заявку №12 від 09.04.2021 року, на заявку №13 від 09.04.2021 року.

З розрахунку суми штрафу за неподання транспортних засобів під завантаження вантажу за кожен факт порушення, вбачається що вона розрахована відповідно до таких заявок: двічі на заявку №3 від 19.03.2021 №794, двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1218 (попередня заявка №3 від 19.03.21), двічі на заявку №4 від 19.03.2021 №795, двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1219 (попередня заявка №4 від 19.03.21), двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1220 (попередня заявка №5 від 19.03.21), на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1221 (попередня заявка №6 від 19.03.21), двічі на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1222 (попередня заявка №7 від 19.03.21), на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1223 (попередня заявка №8 від 19.03.21), на повторну заявку від 09.04.2021 року вх.№1223 (попередня заявка №9 від 19.03.21), на заявку №10 від 09.04.2021 року, на заявку №11 від 09.04.2021 року, на заявку №12 від 09.04.2021 року, на заявку №13 від 09.04.2021 року.

За результатами перевірки нарахування заявлених позивачем до стягнення сум пені та штрафу судом встановлено, що пеню та штраф позивачем безпідставно було нараховано згідно низки заявок щодо яких у суду відсутні докази про їх направлення відповідачу.

Судом самостійно здійснено розрахунок пені та штрафу у відповідності до умов Договору та приписів чинного законодавства на суми вартості послуг по 10 заявкам щодо яких суду надані докази про їх направлення відповідачу (лист №1011 від 09.04.2021), а саме: повторна заявка від 09.04.2021 вх.№1218 (попередня заявка №3 від 19.03.21), повторна заявка від 09.04.2021 вх.№1219 (попередня заявка №4 від 19.03.21), повторна заявка від 09.04.2021 вх.№1220 (попередня заявка №5 від 19.03.21), повторна заявка від 09.04.2021 вх.№1221 (попередня заявка №6 від 19.03.21), повторна заявка від 09.04.2021 вх.№1222 (попередня заявка №7 від 19.03.21), повторна заявка від 09.04.2021 вх.№1223 (попередня заявка №8 від 19.03.21), заявка №10 від 09.04.2021, заявка №11 від 09.04.2021, заявка №12 від 09.04.2021, заявка №13 від 09.04.2021; та встановлено, що сума пені за загальний період з 16.04.2021 по 12.05.2021 складає 4007,48 грн.; сума штрафу складає 14132,40 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, виходячи з того, що позов частково доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 247, 252, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 , м.Ніжин, Чернігівська область, до відповідача Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича, с.Степанівка, Костянтинівський район, Донецька область, про стягнення 36745,88 грн., задовольнити частково в сумі 18139,88 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бєлівцова Артема Васильовича на користь Військової частини НОМЕР_1 пені за невиконання зобов`язання у розмірі 4007,48 грн, штрафу за невиконання зобов`язання у розмірі 14132,40 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1120,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 16.11.2021 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.11.2021.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз