УХВАЛА

25 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 910/12199/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Мачульський Г.М., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Державної організації "Національний будинок органної та камерної музики України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021

у справі № 910/12199/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-реставраційна фірма "Відродження"

до Державної організації "Національний будинок органної та камерної музики України"

про визнання договору укладеним,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 27.09.2021 надійшла касаційна скарга Державної організації "Національний будинок органної та камерної музики України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 (повний текст складено 13.08.2021) у справі № 910/12199/20, подана до Суду 24.09.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2021 касаційну скаргу Державної організації "Національний будинок органної та камерної музики України" залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог п. 5 ч. 2 ст. 290, ст. ст. 288, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху та вказано на необхідність: 1) викласти касаційну скаргу у новій редакції та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав); 2) навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав; 3) надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-реставраційна фірма "Відродження".

Зазначену ухвалу від 18.10.2021 скаржник отримав 21.10.2021, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог вказаної ухвали, скаржником 01.11.2021 подано уточнену касаційну скаргу (отримана Судом 15.11.2021), в тексті якої, зокрема, міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на ч. 2 ст. 288 ГПК України.

На підтвердження викладених доводів скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду отримав лише 06.09.2021, що підтверджується доданою до уточненої касаційної скарги фотокопією оскаржуваної постанови, на звороті останнього аркушу якої наявна відмітка про її отримання представником скаржника саме 06.09.2021, отже він звернувся до суду в межах двадцяти днів від дня вручення йому повного судового рішення і має право на поновлення строку на касаційне оскарження на підставі ч. 2 ст. 288 ГПК України.

За вказаних обставин скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 у справі № 910/12199/20.

Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, Суд повторно наголошує на тому, що підстави, наведені скаржником у клопотанні не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

За змістом ч. 1 ст. 288 ГПК України початок перебігу строку на касаційне оскарження зокрема, пов`язується з днем складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2 ст. 288 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 288 ГПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 12.08.2021, повний текст складено 13.08.2021, оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.08.2021, а тому строк на її оскарження закінчився 02.09.2021.

Касаційну скаргу подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 24.09.2021, тобто, з пропуском строку на її оскарження.

Скаржником не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження наявності особливих і непереборних обставин, що перешкоджали йому звернутися до суду із касаційною скаргою раніше ніж 24.09.2021.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Суд звертає увагу скаржника, що положеннями ст. 42 ГПК України передбачено, зокрема, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду.

Суд зазначає, що скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи № 910/12199/20, зробити з неї копії, одержати копію судового рішення або дізнатися про рух справи за допомогою контакт-центру відповідного суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Крім того, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справі "Трегубенко проти України" (Tregubenko v. Ukraine), заява № 61333/00, пп. 34- 38, рішення від 02.11.2004; та рішення у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01 Європейський Суд з прав людини зазначав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду, то скаржник, подавши апеляційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно вимог ст. 43 ГПК України, повинен був проявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху поданої ним скарги та за результатом розгляду її судом.

Слід зазначати, що з постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 вбачається, що в судовому засіданні 12.08.2021 був присутній представник Державної організації "Національний будинок органної та камерної музики України" - Раілко С.В., тобто скаржник безумовно був обізнаний про ухвалення постанови в судовому засіданні 12.08.2021, отже не був позбавлений можливості відстежувати хід розгляду справи № 910/12199/20 та вчасно звернутися з касаційною скаргою до Суду.

Суд наголошує, що доводи скаржника про зміну одного представника на іншого не приймаються, оскільки Державна організація "Національний будинок органної та камерної музики України" не була позбавлена права подати касаційну скаргу в порядку самопредставництва або за підписом керівника.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений в касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на касаційне оскарження в даному випадку.

Скаржником не обґрунтовано звернення з касаційною скаргою після спливу строку на оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду, оскільки Державною організацією "Національний будинок органної та камерної музики України" не доведено та не надано доказів щодо неможливості отримати оскаржуване судове рішення раніше 06.09.2021 та подати касаційну скаргу у встановлений строк.

Обставини, на які посилається скаржник у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не підтверджені належними доказами, а дії скаржника носять суб`єктивний характер і є такими, що залежали виключно від його свідомого волевиявлення, у зв`язку з чим наведені у клопотанні підстави визнаються неповажними.

Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не зазначено та не надано доказів того, що скаржник не мав можливості раніше звернутися з касаційною скаргою.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Указані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника, а пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при подачі касаційної скарги.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/12199/20 за касаційною скаргою Державної організації "Національний будинок органної та камерної музики України" на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки наведені в клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. ст. 119, 234, 235, 292, п. 4. ч. 1 ст. 293 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної організації "Національний будинок органної та камерної музики України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 у справі № 910/12199/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Мачульський Г.М.

Случ О.В.