ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/3414/21

Суддя Господарського суду Київської області Антонова В.М., розглянувши заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФРЕШ ЛТД» про забезпечення позову та додані до неї матеріали, подану до пред`явлення позову,

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФРЕШ ЛТД» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ».

У поданій заяві заявник просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову, до вирішення справи по суті за позовом ТОВ «ФРЕШ ЛТД» до ПП «БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ» про визнання права власності шляхом накладення заборони відповідачу - ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ» (ідентифікаційний , Адреса: Україна, 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, Тел: НОМЕР_1 , E-mail: ) та його представникам, перешкоджати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФРЕШ ЛТД» (ідентифікаційний , адреса: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, кори. 2, прим. 123А, Тел: НОМЕР_2 , E-mail: ) та його представникам, в користуванні нежитловою будівлею РП-13 за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 2/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080),

- вжити заходи забезпечення позову, до вирішення справи по суті за позовом ТОВ «ФРЕШ ЛТД» до ПІІ «БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ» про визнання права власності шляхом зобов`язання відповідача - ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ» (ідентифікаційний , Адреса: Україна, 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, Тел: НОМЕР_1 , E-mail: ) та його представників, надати вільний і безперешкодний доступ ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФРЕШ ЛТД» (ідентифікаційний , адреса: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, кори. 2, прим. 123А, Тел: НОМЕР_2 , E-mail: ) та його представникам, до нежитлової будівлі РП-13 за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 2/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080)

В обгрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що фізичне блокування ПП «БІЛДГРУПМЕНЕДЖМЕНТ» та його представниками РП-13 яка перебуває у приватній власності ТОВ «ФРЕШ ЛТД», не лише порушує право мирного володіння позивача вказаним об`єктом, але суттєво впливає на права третіх осіб, які підключені до електромережі через РП-13.

Як стверджує заявник, оскільки РП-13 є об`єктом електроенергетики, а втручання у роботу об`єктів електроенергетики прямо заборонено чинним законодавством, вчинення будь-яких перешкод у користуванні та володінні вказаною підстанцією є неприпустимим.

На думку заявника, наявні всі підстави для вжиття Господарським судом Київської області заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу перешкоджати позивачеві у користуванні власністю, надання вільного і безперешкодного доступу до нежитлової будівлі РП-13 для проведення ремонтних робіт та відновлення постачання електричної енергії.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд оглянув вищевказану заяву про забезпечення позову та встановив, що остання подана до суду без додержання вимог статті 139 ГПК України, тому не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Проте, в порушенням відповідної норми, зі змісту поданої заяви вбачається, що заявником не зазначено позовних вимог майбутньої позовної заяви, суд не може встановити якою буде вимога у поданому позові, а саме майнового чи не майнового характеру та відповідно, не може встановити предмет позову.

Окрім того, згідно з ч. 2 ст. 139 ГПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Зі змісту поданої заяви вбачається наявність осіб, які можуть отримати статус учасника справи.

Проте, заявником не дотримано вказаних вимог, позаяк у заяві про забезпечення позову не вказано осіб, що можуть отримати статус учасників справи із зазначення відомостей щодо цих осіб відповідно до ч. 2 ст. 139 ГПК України.

Згідно з приписами ч. 7 ст. 140 ГПК України унормовано, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Водночас суд вказує, що статтею 9 Конституції України регламентовано, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Окрім того, у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Оскільки заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 139 ГПК України, вона підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 7 ст. 140 цього Кодексу.

При цьому, суд роз`яснює, що повернення заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 139, ч. 7 ст. 140, ст.ст. 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФРЕШ ЛТД» заяву про забезпечення позову б/н від 19.11.2021 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.М. Антонова