УХВАЛА

22 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 905/71/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Сетам"

на рішення Господарського суду Донецької області від 17.05.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 у справі

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2 ,

2. Приватного виконавця Григорчука Павла Васильовича,

3. Державного підприємства "Сетам",

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррент-Інвест",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1- ОСОБА_3 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 4 - приватного нотаріуса Апалько Марини Юхимівни,

про визнання результатів торгів від 19.10.2020 з продажу нежитлового приміщення, недійсними

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного підприємства "Сетам" на рішення Господарського суду Донецької області від 17.05.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 905/71/21, подана 27.10.2021 разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Однією з підстав касаційного оскарження вищезазначених судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Разом з тим, скаржнику слід обґрунтувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою касаційна скарга має містити формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права, а також зазначити постанову (постанови) Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах.

Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову є:

- визнання недійсними результати торгів від 19.10.2020 з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнання недійсним протоколу електронних торгів № 507362 від 27.10.2020 з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-l площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- визнання недійсним акта про проведення торгів з продажу нежитлового приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

- визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна №534 виданого 16.11.2020 року приватним нотаріусом ММНО Апалько М.Ю. Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест».

- скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррент-Інвест» на нежитлове приміщення, що складається з: основної будівлі А-1 площею 1724,0 кв.м, основної будівлі В-1 площею - 133,6 кв.м, основної будівлі Б-1 площею - 17,6 кв.м., основної будівлі Б'-1 площею - 73,7 кв.м, навісу Г-1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 123, індексний номер рішення про державну реєстрацію -55160612).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 становив 2 102, 00 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви складала 10 510, 00 грн (2 102,00 грн х 5).

З урахуванням викладеного при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 21 020, 00 грн (10 510,00 грн х 200%).

Водночас згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини 1 статті 6 Закону "Про судовий збір").

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.7. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у даному випадку касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна касаційна скарга та дата судового рішення апеляційного господарського суду, яка оскаржується.

До касаційної скарги додано платіжне доручення від 27.10.2021 № 33 про сплату судового збору у сумі 16 000,00 грн з призначенням платежу дослівно: «;101; 39958500; Суд. збір. за касац. скаргою ДП «СЕТАМ» на ріш. Госп. Суду Донецької обл. від 17.05.21р. та постанову Схід-го апеляц. госп. суду від 23.09.21 сп. № 450/1572/19».

Отже, у наданому скаржником платіжному дорученні від 27.10.2021 № 33 у графі «Призначення платежу» зазначено інший номер справи (№ 450/1572/19), що не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 17.05.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 905/71/21 у встановленому законом порядку і розмірі.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору з зазначенням обов`язкових реквізитів, у встановленому порядку, на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду для зарахування до державного бюджету судового збору з підтвердженням такого зарахування.

Ураховуючи викладене касаційна скарга, подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з положень частини 2 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Сетам" залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 07.12.2021 року, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Я. Чумак