ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021м. ДніпроСправа № 904/6271/21

За позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 19 928 грн. 77 коп. за договором про надання банківських послуг від 13.01.2020 № б/н

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 18.06.2021 № б/н, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальній сумі 19 928 грн. 77 коп., з яких: 18 438 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом, 590 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 900 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, відповідно до умов договору про надання банківських послуг від 13.01.2020 № б/н.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів.

Як зазначає позивач та підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 08.07.2021, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 стан суб`єкта Фізичної особи-підприємця Сальченко Романа Яковича є припиненим 31.05.2021 за власним рішенням, про що внесено запис за № 002122631.

Таким чином, ОСОБА_1 не має статусу фізичної особи-підприємця.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2021 в порядку приписів абзацу 2 ч. 1, ч.ч. 6, 7 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у строк протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання ухвали суду надати у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

02.08.2021 та 10.08.2021 на адресу суду надійшли листи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 27.07.2021 № 6/5-2038, від 04.08.2021 № 6/5-2127, в яких повідомлено суд, що згідно із даними реєстру територіальної громади та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб, відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , відсутні; місце реєстрації на теперішній час не відоме.

10.08.2021 судом направлено на адресу Відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС у Дніпропетровській області запит від 10.08.2021 № 904/6271/21/41631/21 на надання відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування) ОСОБА_1

26.08.2021 на адресу суду надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 19.08.2021, за змістом якої місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1

До позовної заяви банком додане клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від 23.09.2021 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією, наданою Відділом обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС у Дніпропетровській області, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 6 ст. 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Оскільки поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала суду від 23.09.2021, не було повернуто за зворотною адресою, не повернулося також і поштове повідомлення про його отримання відповідачем, судом здійснено відстеження поштового відправлення суду на адресу відповідача, шляхом формування витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання вказаного відправлення, а також виготовлена копія реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Дніпропетровській області з повідомленням № 347 від 27.09.2021, які долучені до матеріалів справи. З вказаних доказів вбачається, що відповідач не забезпечує отримання ухвали суду від 23.09.2021 та з 29.09.2021 вказана судова повістка перебуває у відділенні поштового зв`язку за місцем обслуговування відповідача.

З цього приводу суд зазначає таке.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

При цьому, суд окремо звертає увагу, що з 01.01.2020 набрали чинності зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку, внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 27.12.2019, відповідно до яких:

- рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 991 Правил);

- рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 992 Правил).

Таким чином, зберігання відділенням АТ "Укрпошта" поштових відправлень суду, які є "Судовими повістками" в розумінні чинного законодавства України в період більше, ніж три робочі дні, а також їх повернення із непередбачених для "Судових повісток" причин є неправомірним. Більше того, такі дії зумовлюють порушення права позивача на своєчасне вирішення справи судом.

Також, суд наголошує, що за змістом ст.ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 Фізичною особою-підприємцем Сальченко Романом Яковичем через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису заяву про приєднання до Умов і правил падання послуг "КУБ".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до цієї заяви Фізична особа-підприємець Сальченко Роман Якович приєднався до розділу 1.1. «Загальні положення» та підрозділу 3.2.8. «Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі -Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПриватБанк" на дату укладання договору.

Оскільки заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" підписана відповідачем 13.01.2020, саме вказана дата є датою укладення кредитного договору, відтак регулювання правовідносин сторін здійснюється розділом 3.2.8. Умов та Правил надання послуг "КУБ" у редакції, чинній на дату укладання договору.

Згідно заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" істотними умовами кредитного договору є такі умови:

розмір кредиту - 50 000 грн. (п.1.2.);

строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів клієнту (п.1.3.);

проценти за користування кредитом: перші шість місяців 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% від початкового розміру кредиту, в тому числі при достроковому погашенні кредиту (п.1.4.);

проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (п.1.5.)

порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісячно до календарного числа місяця, в який було надано кредит, включно із цим числом (п.1.6.).

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається (додаток 1 до цієї заяви) є невід`ємною частиною договору.

У п. 1.7 сторони узгодили, що в разі:

- порушення строку повернення кредиту, визначеного п. 1.3 цієї заяви, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку,

- настання обставин, передбачених п.3.2.8.3.1.3 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту, визначеного у повідомленні банку;

- настання обставин, передбачених п.3.2.8.6.2, п. 3.2.8.6.6 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту

клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 4% в місяць від простроченої суми заборгованості.

Клієнт доручає банку розмістити у мережі Інтернет відомості про його бізнес проект, за яким банк надає кредит (п. 1.8).

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання квіліфікованим електронним підписом заяви в системі Приват24, або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини.

Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн. (п. 3.2.8.2. Умов).

Відповідно до п. 3.2.8.3. Умов надання кредитів у рамках послуги здійснюється на таких умовах:

3.2.8.3.1. повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

3.2.8.3.1.1. для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу протягом 6 місяців користування кредитом на вибір клієнта за погодженням банку.

3.2.8.3.1.2. строк користування кредитом становить 12 місяців

3.2.8.3.1.3. для позичальників, що працюють у сфері туристичного бізнесу та його інфраструктурі, строк кредиту встановлюється від 3 до 8 місяців, в залежності від дати оформлення кредиту з адаптованим графіком погашення, кінцева дата кредиту - не пізніше вересня (літній сезон) або березня (зимовий сезон):

- період надання кредиту для підготовки до літнього сезону: з 01 січня по 30 червня з обов`язковим погашенням тіла кредиту рівними частинами у липні, серпні, вересні (для клієнтів з фактичним місцем ведення бізнесу на узбережжі Чорного та Азовського морів).

- період надання кредиту для підготовки до зимового сезону: з 01 липня по 31 грудня з обов`язковим погашенням тіла кредиту рівними частинами у січні, лютому, березні (для клієнтів з фактичним місцем ведення бізнесу на Прикарпатті та Закарпатті).

Датами сплати платежів є дати, зазначені в заяві.

3.2.8.3.1.4. клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені у заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі.

Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, змінивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (система клієнт-банк, Інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

За змістом п. 3.2.8.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених у заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.8.6.2.).

Відповідно до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов клієнт взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з пункту 3.2.8.3.2., а також повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в пунктах 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2.3. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в пункті 3.2.8.3.2. (п. 3.2.8.9.1.).

Згідно з п. 3.2.8.9.2. Умов нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Пункт 3.2.8.9.3. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначених у заяві (п. 3.2.8.3.1.).

Згідно з п. 3.2.8.9.7. Умов розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані у заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1, 3.2.8.9, 3.2.8.3.1 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 3.2.8.10.3. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років (3.2.8.10.5. Умов).

Зі змісту заяви від 13.01.2020 вбачається, що відповідач та АТ КБ "ПриватБанк" погодили істотні умови кредитного договору. Укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір містить усі істотні умови, які необхідні для договорів даного виду.

На виконання умов договору Фізичній особі-підприємцю Сальченко Роману Яковичу перераховано на поточний рахунок кредитні кошти у розмірі 50 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 22).

Відповідач належним чином умови кредитного договору від 13.01.2020№ б/н не виконав, у зв`язку з чим позивачем нарахована та заявлена до стягнення заборгованість за кредитом в сумі 18 438 грн. 55 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за період з 14.04.2021 по 08.06.2021 в сумі 590 грн. 22 коп., заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії за період з 13.04.2021 по 08.06.2021 в сумі 900 грн. 00 коп.

На час прийняття рішення у справі відповідач жодних доказів погашення заборгованості або спростування обставин, викладених у позовній заяві, не надав.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення кредитного договору; факт надання кредиту; кінцевий терміном погашення кредиту; наявність прострочення погашення кредиту.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 31.05.2021 відповідачем припинена господарська діяльність, що підтверджується відповідним записом до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За положеннями ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст. ст. 51, 52, 598 - 609 Цивільного кодексу України, ст. ст. 202 - 208 Господарського кодексу України, ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізична особа-підприємець (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Тому, позивач правомірно визначив підсудність цієї справи.

Аналогічна правова позиція вкладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі кредитного договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, станом на 08.06.2021 за відповідачем існує заборгованість за кредитом у розмірі 18 438 грн. 55 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість 14.04.2021 по 08.06.2021 в сумі 590 грн. 22 коп.

Доказів погашення заборгованості за кредитом та відсотками сторонами суду не надано.

З огляду на вказане, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 18 438 грн. 55 коп. та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в сумі 590 грн. 22 коп. підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії за період з 13.04.2021 по 08.06.2021 в сумі 900 грн. 00 коп., нарахованої згідно з п.п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов, суд зазначає таке.

Так, за змістом п. 3.2.8.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених у заяві та тарифах.

Пункт 3.2.8.9. Умов передбачає порядок розрахунків.

Судом досліджено, що підписана 13.01.2020 між АТ КБ "ПриватБанк" та Фізичною особою-підприємцем Сальченко Романом Яковичема за допомогою ЕЦП (електронного цифрового підпису) заява про приєднання до умов та правил надання послуги "КУБ", в тому числі розділ Тарифи, пункти 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9. Умов, що викладені у вказаній заяві, не містять даних про встановлення обов`язку клієнта щодо сплати відсотків у вигляді щомісячної комісії.

З урахуванням вищевикладеного, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у сумі 900 грн. 00 коп., у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 438 грн. 55 коп. заборгованості за кредитом та 590 грн. 22 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул.. Грушевського, буд. 1Д, ) 18 438 грн. 55 коп. (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім грн. 55 коп.) заборгованості за кредитом, 590 грн. 22 коп. (п`ятсот дев`яносто грн. 22 коп.) заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2 167 грн. 48 коп. (дві тисячі сто шістдесят сім грн.48 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.11.2021

Суддя І.А. Рудь