ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.11.2021р. Справа №904/5865/21

за позовом: Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (юридична адреса: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, 4, ; адреса представників: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Торгова, 24)

до відповідача: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17А, )

про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження нерухомим майном шляхом скасування запису про обтяження з одночасним припиненням податкової застави

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Клименко Ю.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», м.Київ звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, м.Дніпро, в якій просив усунути перешкоди у здійсненні Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» права розпорядження нерухомим майном: нежитловим приміщенням хлібозавод №1 загальною площею 1415 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі (попередня назва вул.Артема), буд.100, складовими частинами якого є: основна будівля з прибудовами (літ.А1, А1-1, А2-1, А3-1) загальною площею 1184,5 кв. м, службова (літ.Д-1), основна будівля (літ.В-1) загальною площею 5,5 кв. м, основна будівля (літ.Г-1) загальною площею 18,7 кв. м, основна будівля (літ.К-1) загальною площею 58,6 кв. м, прибудова (літ.Л-1) загальною площею 57,9 кв. м, прибудова (літ.М-1) загальною площею 66,4 кв. м, навіс (літ. Ж-1), вбиральня (літ.З-1), насосна (літ.И-1), мостіння (літ.І), підвал Л/п загальною площею 23,4 кв. м (зазначене вище нерухоме майно розташоване на земельній ділянці (кадастровий номер :01:010:0021), загальною площею 0,3573 га), шляхом скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права податкової застави (номер запису про обтяження 27831858, дата державної реєстрації 07.09.2018р., вид обтяження: податкова застава) з одночасним припиненням податкової застави нерухомого майна, накладеної згідно з актом опису майна, серія та номер: 91, виданого 29.08.2018р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2021р. вказану позовну заяву з додатками направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

На підставі ухвали господарського суду Донецької області від 26.07.2021р. за наведеним позовом відкрито провадження у справі №904/5865/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна банку стало відомо про наявність обтяження на майно (предмет іпотеки) у вигляді податкової застави та заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення хлібозаводу №1 загальною площею 1415 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі (попередня назва вул.Артема), буд.100.

Доводячи неправомірність запровадження податкової застави щодо вказаного майна, позивач зазначає, що на момент внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запису про право податкової застави ця будівля та її складові частини перебували у іпотеці Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк». Відтак, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, банк, як кредитор з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», має переважне та першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок вказаного нерухомого майна, а отже, за твердженням позивача, у податкової немає правових підстав на погашення суми податкового боргу за рахунок цього майна в першу чергу, оскільки він не є першочерговим обтяжувачем.

Відповідач у відзиві №4334/3/04-06-2021 від 17.08.2021р. проти задоволення позовних вимог заперечував з посиланням на наступне:

- спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, внаслідок чого провадження у справі має бути закрито;

- податкова застава на підставі вимог Податкового кодексу України не є заходом з арешту майна та обмеженням його використання, а є забезпеченням виконання платником податків своїх обов`язків перед державою; податкове законодавство не містить заборони щодо включення до податкової застави майна, яке перебуває в іпотеці;

- відсутність підстав для звільнення майна з під податкової застави, визначених ст.93 Податкового кодексу України;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Десаж істейт» знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у м.Києві, внаслідок чого заходи з опису майна в податкову заставу, виключення майна з податкової застави мають здійснюватись податковим керуючим за місцезнаходженням іпотекодавця.

За приписами ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Відзив №4334/3/04-06-2021 від 17.08.2021р. надійшов до суду з порушенням строку, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 26.07.2021р.

Проте, враховуючи завдання господарського судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуванням в судовому процесі, застосовуючи принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд враховує наведену заяву по суті спору при вирішенні цього спору та розглядає справу з урахуванням її змісту.

Одночасно, відповідь на відзив б/н від 09.09.2021р. Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» подана з порушенням строку, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 26.07.2021р. При цьому, позивач заявив про поновлення відповідного строку.

Разом з тим, в якості доказу направлення зазначеної заяви по суті спору відповідачу позивач надав скріншот про направлення відповіді на відзив з додатками на електронну адресу відповідача, що, за висновками суду, не відповідає приписам ст.11, п.1 ч.1 ст.164, ч.5 ст.165, ч.3 ст.166, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, оскільки така заява мала б надсилатись листом з описом вкладення.

Зважаючи на вищевикладене, суд не враховує відповідь на відзив позивача та не розглядає клопотання Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про поновлення строку на її подання.

Ухвалою суду від 19.10.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.11.2021р.

Представники сторін у судове засідання 09.11.2021р. з розгляду справи по суті не з`явились, судом не викликались.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (банк) (нині Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий урожай Луганськ» (позичальник 1), Товаристом з обмеженою відповідальністю «Хлібний альянс» (позичальник 2), Товариством з обмеженою відповідальністю «Салтівський хліб» (позичальник 3), Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрохліб №8» (позичальник 4), 28.04.2014р. був укладений кредитний договір №14.04-592, відповідно до умов п.1.1 якого банк зобов`язався надати позичальнику 1 кредит у розмірі не більш 146029000 грн, позичальнику 2 кредит у розмірі не більш 208636000 грн, позичальнику 3 кредит у розмірі не більш 184304000 грн, позичальнику 4 кредит у розмірі не більш 119672000 грн, загальний ліміт на всіх позичальників не міг перевищувати 658642000 грн, а позичальники 1-4 зобов`язались прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

До вказаного договору сторонами неодноразово вносились зміни, згідно з останньою додатковою угодою №28 від 28.11.2016р. договір №14.04-592 від 28.04.2014р. викладено у новій редакції, позичальниками 1-4 визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Хлібінвест» (додаткова угода №20 від 28.10.2015р.), Товариство з обмеженою відповідальністю «Холдинг Донбасхліб» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібний альянс», додаткова угода №4 від 01.08.2014р.), Товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод «Салтівський» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Салтівський хліб», додаткова угода №10 від 23.01.2015р.), Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ ресурс груп» (додаткова угода №19 від 29.09.2015р.)

Відповідно до п.1.1 зазначеної редакції договору банк зобов`язався надати позичальнику 1 кредит у розмірі не більш 250512633,01 грн, позичальнику 2 кредит у розмірі не більш 208123366,99 грн, позичальнику 3 кредит у розмірі не більш 184304000 грн, позичальнику 4 кредит у розмірі не більш 119672000 грн, загальний ліміт на всіх позичальників не міг перевищувати 762612000 грн, а позичальники 1-4 зобов`язались прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

Позичальники зобов`язались повернути кредит в повному обсязі в строк не пізніше 28.11.2019р. (п.6.1 договору №14.04-592 від 28.04.2014р. в редакції додаткової угоди №28 від 28.11.2016р.).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та на виконання умов такого між Публічним акціонерним банком «Перший український міжнародний банк» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Десаж істейт» (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір №14.04-592/ІП-12 від 25.08.2015р. (без видачі заставної), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., зареєстрований в реєстрі за №1969.

Відповідно до умов іпотечного договору, з метою забезпечення зобов`язань боржників за кредитним договором №14.04-592 від 28.04.2014р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Десаж істейт» передало в іпотеку наступне майно: нежитлове приміщення хлібозавод №1, загальною площею 1415 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Артема, буд.100, складовими частинами якого є: основна будівля з прибудовами (літ.А1, А1-1, А2-1, А3-1) загальною площею 1184,5 кв. м, службова (літ.Д-1), основна будівля (літ.В-1) загальною площею 5,5 кв. м, основна будівля (літ.Г-1) загальною площею 18,7 кв. м, основна будівля (літ.К-1) загальною площею 58,6 кв. м, прибудова (літ.Л-1) загальною площею 57,9 кв. м, прибудова (літ.М-1) загальною площею 66,4 кв. м, навіс (літ. Ж-1), вбиральня (літ.З-1), насосна (літ.И-1), мостіння (літ.І), підвал Л/п загальною площею 23,4 кв. м, яке розташоване на земельній ділянці (кадастровий номер :01:010:0021), загальною площею 0,3573 га.

У зв`язку з наведеним, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., 25.08.2015р. накладено заборону на зазначене в договорі нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Десаж істейт».

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2017р. у справі №904/9338/17, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2018р., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Хлібінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг Донбасхліб», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод «Салтівський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ ресурс груп» перед Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором №14.04-592 від 28.04.2014р. в розмірі 800070944,17 грн, з яких: 636569049,25 грн заборгованість за основною сумою кредиту, 66150723,55 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 74879156,53 грн заборгованість за сумами пені за порушення строків сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, 13515346,43 грн заборгованість за інфляційними нарахуваннями, 8956668,41 грн заборгованість за сумою трьох процентів річних за порушення строків сплати грошових зобов`язань, звернуто стягнення, зокрема, на: іпотечне майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Десаж істейт» та є предметом іпотеки за іпотечним договором №14.04-592/ІП-12 (без видачі заставної) від 25.08.2015р. (з усіма змінами та доповненнями), а саме:

- нежитлове приміщення хлібозавод №1 загальною площею 1415 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі (попередня назва вул.Артема), буд.100, складовими частинами якого є: основна будівля з прибудовами (літ. А1, А1-1, А2-1, А3-1) загальною площею 1184,5 кв. м, службова (літ. Д-1), основна будівля (літ. В-1) загальною площею 5,5 кв. м, основна будівля (літ. Г-1) загальною площею 18,7 кв. м, основна будівля (літ К-1) загальною площею 58,6 кв. м, прибудова (літ. Л-1) загальною площею 57,9 кв. м, прибудова (літ. М-1) загальною площею 66,4 кв. м, навіс (літ. Ж-1), вбиральня (літ. З-1), насосна (літ. И-1), мостіння (літ. І), підвал Л/п загальною площею 23,4 кв. м. Зазначене вище нерухоме майно розташоване на земельній ділянці (кадастровий номер :01:010:0021), загальною площею 0,3573 га шляхом надання права Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», яке має переважне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, на укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем за ціною, не нижчою, ніж 609227 грн.

Для цього надано Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» всі повноваження продавця від імені: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Хлібінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Десаж істейт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант груп компані» (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейт-граунд»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дессаж девелопмент холдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія «Українські продукти», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-весна», у тому числі, але не виключно: право на укладання договорів купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування, перебудови, отримання/замовлення дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування; договорів про внесення змін та доповнень до зазначених договорів, їх розірвання з будь-якою особою - покупцем, право на отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок), необхідних для укладення зазначених договорів, право на отримання будь-яких платежів за відчуження предмета іпотеки/предмета застави та інші повноваження відповідно до законодавства України.

Разом з тим, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про наявність обтяження на майно (предмет іпотеки) у вигляді податкової застави та заборони на відчуження вказаного нерухомого майна, номер запису про обтяження: 27831858, дата та час державної реєстрації: 07.09.2018р. 10:58:25. Підстава для державної реєстрації: рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 29393-17/0319, виданий 06.03.2018р., видавник: Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області; акт опису майна, серія та номер: 91, виданий 29.08.2018р., видавник: Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Вважаючи, що нежитлове приміщення хлібозавод №1, загальною площею 1415 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі (попередня назва вул.Артема), буд.100, не може бути використане як джерело погашення податкового боргу, а наявність податкової застави на майно обмежує права Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» як іпотекодержателя, останній звернувся до суду з позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

За змістом положень ст.55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч.2 ст.4 вказаного процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 Господарського процесуального кодексу України).

Як визначено у ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст.20 Господарського кодексу України зазначено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

За приписами ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.20 Господарського кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, що відповідає обраному позивачем способу захисту.

В силу норм ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.155 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч.ч.6, 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку».

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

За приписами п.87.2 ст.87 цього кодексу джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.87.3 ст.87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків: майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (підпункт 87.3.1 п.87.3 ст.87); майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу» (підпункт 87.3.7 п.87.3 ст.87).

В силу норм ст.88 Податкового кодексу України, яка розкриває зміст податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим кодексом та не потребує письмового оформлення.

За приписами п.89.1 ст.89 вказаного кодексу право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підпункт 89.1.1 п.89.1 ст.89); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.2 п.89.1 ст.89).

Згідно з п.89.2 ст.89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п.89.3 ст.89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Пріоритет податкової застави щодо інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону (п.90.1 ст.90 Податкового кодексу України).

Відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження спірного нерухомого майна на підставі договору іпотеки №14.04-592/ІП-12 від 25.08.2015р. зареєстроване раніше (2015 рік), ніж обтяження податкового органу на підставі акту опису майна (2018 рік).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про пріоритетність права позивача на задоволення своїх вимог щодо спірного нерухомого майна на підставі положень Закону України «Про іпотеку» та відсутність у фіскального органу правових підстав на погашення суми податкового боргу за рахунок цього майна як такого, що перебуває у податковій заставі, оскільки відповідач не є першочерговим обтяжувачем. Більш того, іпотекодержатель реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки і набув повноваження продавця майна за рішенням суду. При цьому, перебування майна у податковій заставі обмежує права банку на розпорядження іпотечним майном.

З огляду на наведене, судом відхиляються твердження відповідача щодо відсутності підстав для звільнення майна з під податкової застави, оскільки такі не визначені ст.93 Податкового кодексу України.

При виборі і застосуванні норми матеріального права до спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 14.03.2018р. у справі №806/1751/17, як це передбачено ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно посилань відповідача на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р. у справі №813/3676/16, у якій суд дійшов висновку, що податкове законодавство не містить заборони щодо включення до податкової застави майна, яке перебуває в іпотеці, суд зазначає, що постановою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.01.2021р. постанову суду апеляційної інстанції було змінено у мотивувальній частині щодо мотивів відмови у задоволенні позовних вимог. Суд касаційної інстанції погодився лише з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у заявника позову права на звернення до суду. У п.74 постанови Верховного суду вказано наступне: «Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції при перегляді справи помилково надав оцінку застосуванню судом першої інстанції норм матеріального права стосовно правомірності дій податкового органу по включенню до акту опису у податкову заставу майна, яке перебуває в іпотеці, та звільнення такого майна з податкової застави, оскільки реалізовані відповідачем дії і рішення не стосуються прав, свобод та інтересів позивача».

Твердження відповідача про те, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, внаслідок чого провадження у справі має бути закрито, не приймаються судом до уваги виходячи з того, що у цій справі спірні правовідносини між сторонами не мають ознак публічно-правового спору, оскільки характер цих правовідносин фактично стосується права позивача на нерухоме майно, щодо якого застосовано податкову заставу. Позивач, оспорюючи правомірність податкової застави, посилається на те, що у нього виникли майнові права на відповідне нерухоме майно на підставі іпотечного договору та в силу норм ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Аналогічна правова позиція щодо підвідомчості спору викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020р. у справі №804/15129/15.

Посилання відповідача на зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020р. у справі №813/1232/18, у якій начебто визначено підсудність подібних справ адміністративним судам, є безпідставним, оскільки:

- по-перше, постанова у цій справи приймалась не у подібних правовідносинах (предметом розгляду було визнання протиправним і скасування рішення райради),

- по-друге, Велика Палата погодилась з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття провадження у адміністративній справі, зважаючи на те, що спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Твердження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про те, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Десаж істейт» знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у м.Києві, суд до уваги не приймає, оскільки саме Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вчинено дії, які зумовили порушення прав Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», як іпотекодержателя. Окрім того, зважаючи на предмет позову, приймаючи до уваги приписи Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», участь податкового керуючого у виключенні майна з податкової застави не вимагається.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження нерухомим майном шляхом скасування запису про обтяження з одночасним припиненням податкової застави підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 9138,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з перебуванням судді на навчанні у визначену згідно з процесуальним законом кінцеву дату складання повного тексту рішення, його повний текст складений у перший робочий день після закінчення навчання судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» права розпорядження нерухомим майном: нежитловим приміщенням хлібозавод №1 загальною площею 1415 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Куїнджі (попередня назва вул.Артема), буд.100, складовими частинами якого є: основна будівля з прибудовами (літ.А1, А1-1, А2-1, А3-1) загальною площею 1184,5 кв. м, службова (літ.Д-1), основна будівля (літ.В-1) загальною площею 5,5 кв. м, основна будівля (літ.Г-1) загальною площею 18,7 кв. м, основна будівля (літ.К-1) загальною площею 58,6 кв. м, прибудова (літ.Л-1) загальною площею 57,9 кв. м, прибудова (літ.М-1) загальною площею 66,4 кв. м, навіс (літ. Ж-1), вбиральня (літ.З-1), насосна (літ.И-1), мостіння (літ.І), підвал Л/п загальною площею 23,4 кв. м (зазначене вище нерухоме майно розташоване на земельній ділянці (кадастровий номер :01:010:0021), загальною площею 0,3573 га), шляхом скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права податкової застави (номер запису про обтяження 27831858, дата державної реєстрації 07.09.2018р., вид обтяження: податкова застава) з одночасним припиненням податкової застави нерухомого майна, накладеної згідно з актом опису майна, серія та номер: 91, виданого 29.08.2018р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17А, ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (юридична адреса: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, 4, ) судовий збір в сумі 9138,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 09.11.2021р.

Повний текст рішення складено 22.11.2021р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця