РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2021Справа № 910/10036/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет Холдинг";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум груп Україна";

про визнання недійсним договору та стягнення 515 046,56 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Барабін Д.В., адвокат, ордер серії АА № 1125273 від 26.07.2021;

Захаренко Є.В., адвокат, ордер серії АІ № 1136061від 26.04.2021;

Від відповідача: Лубинець А.В., довіреність № ДН № 091636 від 30.12.20.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Сігнет холдинг" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум груп Україна", в якому просить визнати недійсним договір суборенди № 15265 від 04.03.2020 та стягнути з останнього 515 046,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/10036/21 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 27.07.2021 року.

У підготовчих засіданнях 27.07.2021 та 07.09.2021 оголошувалась перерва в розгляді справи.

Через відділ діловодства суду 03.09.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «ВЕЙВ АКТИВ» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Судом відхилене зазначене клопотання, оскільки представник позивача необгрунтував та не надав суду доказів того, що прийняття рішення у справі може вплинути на права чи обов`язки ТОВ «ВЕЙВ АКТИВ».

08.09.2021 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 2-3 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Враховуюче те, що клопотання про витребування доказів було заявлено позивачем з пропуском встановленого ч. 1 ст. 81 ГПК строку, без обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк, суд приходить до висновку про залишення клопотання про витребування доказів від 07.09.2021 без задоволення.

З вказаних вище причин судом також було відмовлено представнику позивача в клопотанні про витребування доказів від 15.09.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу № 910/10036/21 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 02.11.2021 оголошено перерву у справі до 09.11.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 11.11.2021 р. позов підтримав і просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року між ТОВ «ФОРУМ ГРУП УКРАЇНА» (орендар) та ТОВ «СІГНЕТ ХОЛДИНГ» (суборендар), укладено договір суборенди № 15265 (надалі - договір). Згідно предмету укладеного договору, орендар взяв на себе зобов`язання передати в користування (суборенду) Приміщення офісу № 5602, загальною площею 394,60 кв.м. (з урахуванням фактору приміщень спільного користування в розмірі 10 % площі, що дорівнює 39,46 кв.м.) всього - 434,06 кв.м., розташованого на шостому поверсі в будівлі 6-Л по вулиці Амурська в місті Києві (надалі за текстом - Приміщення), а Суборендар в свою чергу зобов`язався прийняти Приміщення та сплачувати орендну плату, інші платежі, передбачені Договором.

Сторони погодили, що строк суборенди Приміщення становить: з 15 травня 2020 року (дата початку строку суборенди) до 28 лютого 2023 року (дата закінчення строку суборенди) - п. 3.1. Договору.

В пункті 15.1. Договору Сторони визначили, що Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами, і діє протягом строку суборенди, визначеного цим Договором, але у будь- якому випадку до повного виконання Сторонами взаємних зобов`язань за Договором.

Згідно пункту 4.1. Договору, Орендна плата становить 214 602,73 гривень, крім того ПДВ 42 920,55 гривень, всього 257 523,28 гривень за один повний календарний місяць суборенди, що є еквівалентом 10 417,44 доларів США з ПДВ по офіційному курсу НБУ 24,7204 гривень за 1 долар США (станом на 29 січня 2020).

Умовами пункту 5.1. Договору передбачено обов`язок Суборендаря, перерахувати на поточний рахунок Орендаря Гарантійний платіж в розмірі двомісячної орендної плати з урахуванням ПДВ, зазначеної у підпункті 4.1 Договору, на суму Гарантійного платежу не нараховується ПДВ.

На виконання умов договору 12.03.2020 року позивачем було перераховано на банківський рахунок Відповідача гарантійний платіж у розмірі 515 046, 56 грн. (п`ятсот п`ятнадцять тисяч сорок шість) гривень 56 копійок у т.ч. ПДВ., що підтверджується платіжним дорученням № 184 від 12.03.2020 року (копія якого додається до даної позовної заяви).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що передача Приміщення Суборендарю в дату початку строку суборенди та його повернення Орендарю в дату закінчення строку суборенди оформляється відповідними Актами прийому-передачі.

Позивач зазначає, що 25 травня 2020 року на його адресу надійшов лист ТОВ «ФОРУМ ГРУП УКРАЇНА» (вих. № 14/05/20 від 14.05.2020 року), який був підписаний, в якому було запропоновано Позивачу прибути за адресою розміщення приміщення, що передається в суборенду за Договором, та підписати Акти приймання-передачі приміщення.

Після огляду 27.05.2020 року приміщення представником Позивача, а також після ознайомлення з копіями основних Договорів оренди будівлі та приміщення, інформаційною довідкою, у Позивача виникли обґрунтовані сумніви у тому, що приміщення, яке має бути передано в суборенду Позивачу, знаходиться в будівлі, яка не прийнята в експлуатацію відповідно до діючого законодавства.

Посилаючись на ч.ч. 1,5 ст. 203 ЦК України позивач просить визнати договір суборенди № 15265 від 04 березня 2020 року недійсним.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення містить ст.20 Господарського кодексу України.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

За приписом ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договорів недійсними повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Змістом статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За правилом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Змістом статті 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЙВ АКТИВ» має у власності майновий комплекс, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Амурська, буд. 6, та складається з наступних окремих будівель, а саме:

адміністративна будівля, літера «Б»; адміністративна будівля, літера «Г»; адміністративна будівля, літера «Д»; нежитлова будівля, літера «К»; нежитлова будівля, літера «М»; котельня, літера "Ч.", а також окремо розташовані будівлі; нежитлова будівля, літера «Ж», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амурська, 6-Ж; нежитлова будівля, літера «А», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амурська, 6-0; адміністративна будівля, літера «Л», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амурська, 6-Л.

Зазначені будівлі було передано Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЙВ АКТИВ» в користування та розпорядження ТОВ «ФОРУМ ГРУП УКРАЇНА» згідно Додаткової угоди № 3 від 31 жовтня 2019 року до Договору оренди № ОТ 2252 від 01.02.2018 р. , умовами якої внесено зміни до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 та 4.1. договору оренди.

Приміщення офісу № 5602, знаходиться в адміністративній будівлі, літера «Л», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амурська, 6-Л, та входить до складу орендованого майна.

Згідно із ч. 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Приміщення офісу № 5602, знаходиться в адміністративній будівлі, літера «Л», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Амурська, 6-Л, та входить до складу майна, яке передано Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЙВ АКТИВ» (надалі Власник Приміщення) в користування та розпорядження ТОВ «ФОРУМ ГРУП УКРАЇНА» згідно Додаткової угоди № 3 від 31 жовтня 2019 року до Договору оренди № ОТ 2252 від 01.02.2018 р. (надалі Договір оренди), умовами якої внесено зміни до пунктів 1.1, 1.3, 1.4 та 4.1. Договору оренди.

Власником в установленому законом порядку зареєстроване право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу 186350012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 31340014).

Викладене свідчить про те, що відповідач на законних підставах мав в користуванні та розпорядженні нерухоме майно, та відповідно мав право для передачі його в користування (суборенду) третім особам.

Позивачем не надано суду доказів, які б спростували законність внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо адміністративної будівлі літера «Л» по вулиці Амурська, буд. 6-Л, у місті Києві, або спростовували висновок ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» від 18.04.2019 р.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачений законом порядок та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Змістом ч. 1 ст. 284 ГК України визначено, що Істотними умовами договору оренди є:

- об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- строк, на який укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань;

- відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Згідно умов укладеного Договору, Відповідач взяв на себе зобов 'язання передати в користування (суборенду) Приміщення офісу № 5602, загальною площею 394,60 кв.м. (з урахуванням фактору приміщень спільного користування в розмірі 10 % площі, що дорівнює 39,46 кв.м.) всього - 434,06 кв.м., розташованого на шостому поверсі в будівлі 6-Л по вулиці Амурська в місті Києві (надалі за текстом - Приміщення), а Позивач в свою чергу зобов 'язався прийняти Приміщення та сплачувати орендну плату, інші платежі, передбачені Договором.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Змістом пункту 3.2. Договору передбачено, що передача Приміщень Позивачу здійснюється в дату початку строку суборенди та оформлюється відповідним Актом прийому-передачі.

В умовах пункту 3.1. Договору Сторони погодили, що строк суборенди Приміщення буде становити: з 15 травня 2020 року (дата початку строку суборенди) до 28 лютого 2023 року (дата закінчення строку суборенди).

Відповідно п. 8.1 Договору Приміщення передається в користування у стані, зазначеному в Акті прийому-передачі. З дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі Приміщення Суборендар вступає у користування Приміщенням.

Згідно пункту 1.1. Договору Акт приймання-передачі - двосторонній документ, за яким відбувається передача Приміщення згідно з цим Договором, та який визначає стан Приміщення на момент його передачі, а також кількість та якість наявного у ньому майна та/або устаткування (обладнання).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

В умовах пункту 4.1 Договору, Сторони погодили, що Орендна плата за цим Договоро м становить 214 602,73 гривень, крім того ПДВ 42 920,55 гривень, всього 257 523,28 гривень за один повний календарний місяць суборенди, що є еквівалентом 10 417,44 доларів США з ПДВ по офіційному курсу НБУ 24,7204 гривень за 1 долар США (станом на 29 січня 2020). Індексація орендної плати відбувається на умовах, передбачених п. 4.3 Договору (п.п. 4.1.1. Договору).

Відповідно пункту 4.2. Договору Орендна плата сплачується Суборендарем наступним чином: протягом 3 (трьох) банківських днів з дати початку строку суборенди Приміщення, визначеної в п. 3.1 Договору, Суборендар сплачує орендну плату за перший місяць суборенди (період з дня початку суборенди Приміщення по останній день поточного місяця, з урахуванням дня передачі) (п.п. 4.2.1. Договору).

Наступні платежі сплачуються авансом щомісячно в термін з 1 (першого) по 10 (десяте) число поточного (розрахункового) місяця (п.п. 4.2.2. Договору).

В пункті 4.3. Договору Сторони погодили, що у випадку зміни офіційно встановленого Національним банком України, курсу долара США до гривні, який зафіксовано в пункті 4.1. цього Договору, Орендар має право здійснити перерахунок платежів по орендній платі за цим Договором. Перерахунок проводиться не частіше, ніж один раз на місяць, за виключенням випадку, передбаченого п. 4.4 Договору, та здійснюється на дату виставлення рахунку. Зміна орендної плати, передбачена цим пунктом Договору, є індексацією та не потребує додаткового узгодження Сторонами. Індексація орендної плати здійснюється Орендарем шляхом формування відповідних рахунків на сплату орендної плати.

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що спірний правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, не містить положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, а волевиявлення сторін правочину є вільне і відповідає їхній внутрішній волі, що відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 Цивільного кодексу України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача внаслідок укладення оспорюваного договору, а тому, зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваного договору недійсним.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 515 046,56 грн. суд відзначає наступне.

Умовами пункту 5.1. Договору передбачено обов`язок Суборендаря, перерахувати на поточний рахунок Орендаря Гарантійний платіж в розмірі двомісячної орендної плати з урахуванням ПДВ, зазначеної у підпункті 4.1 Договору, на суму Гарантійного платежу не нараховується ПДВ.

Після підписання Договору Позивачем на виконання умов Договору, на поточний банківський рахунок Відповідача була перерахована сума гарантійного платежу у розмірі 515 046, 56 грн.

Відповідно до п.1.4. Договору гарантований платіж - грошова сума, що вноситься Суборендарем в якості забезпечення сплати можливих штрафних санкцій за цим Договором та/або забезпечення інших зобов`язань, якщо це передбачено умовами Договору, та підлягає поверненню Суборендарю після припинення дії даного Договору, в порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно пункту 5.2. Договору, сплачений Суборендарем Гарантійний платіж буде утримуватись Орендарем протягом дії цього Договору як забезпечення сплати Суборендарем штрафних санкцій за цим Договором, якщо інше Сторони не погодять відповідною додатковою угодою до цього Договору. Проценти по Гарантійному платежу не нараховуються. Гарантійний платіж буде повернуто Суборендарю протягом 20 (двадцяти) банківських днів після закінчення дії цього Договору при умові виконання Суборендарем усіх вимог підпункту 5.3 цього Договору.

Умовами пунктів 5.3. Договору передбачено, що невикористана частина Гарантійного платежу підлягає поверненню Суборендарю після «припинення» Договору, та «належного виконання Суборендарем зобов`язань», встановлених даним Договором, та за відсутності у Орендаря будь-яких претензій до Суборендаря.

Згідно пункту 5.4. Договору Орендар має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість Суборендаря по штрафним санкціям та пеням, встановленим цим Договором, направивши Суборендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів з суми Гарантійного платежу. Цим Суборендар погоджує такий порядок використання Орендарем Гарантійного платежу.

В пункті 15.5. Договору Сторони передбачили право Суборендаря в односторонньому порядку припинити дію даного Договору, з обов`язковим наданням Орендарю письмового повідомлення за 3 (три) місяці до дня такого припинення та за умови сплати Суборендарем штрафу в розмірі, визначеному п.12.3 цього Договору.

Згідно пункту 12.3. Договору, у випадку дострокового припинення дії цього Договору з ініціативи Суборендаря, або у випадку дострокового припинення дії цього Договору внаслідок порушення Суборендарем своїх зобов`язань, встановлених цим Договором, Суборендар зобов`язується сплатити Орендарю штраф в розмірі тримісячної орендної плати (з урахуванням ПДВ) за цим Договором, яка буде діяти на момент припинення дії цього Договору, з урахуванням п.4.3. цього Договору.

Таким чином, правовим наслідком розірвання Договору за ініціативою Суборендаря, відповідно до умов пункту 15.5 Договору, є обов`язок останнього сплатити штраф в розмірі 772 569,84 грн., що дорівнює 3-х місячній орендній платі діючої на дату припинення Договору, згідно п. 12.3 цього Договору.

У матеріалах справи міститься лист суборендаря вих. № 188 від 28.04.2020 р., яким позивач повідомив відповідача, що розриває договір суборенди № 15265 від 04.03.2020 р з « 11» травня 2020 року, у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин викликаних введенням на всій території карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.

В пункті 14.2. договору сторони погодили що під форс-мажором розуміються будь-які обставини, що виникли поза волею або всупереч волі чи бажанню Сторін, і яких не можна було ні передбачити, ні уникнути розумним чином, включаючи воєнні дії, громадські заворушення, епідемії, блокаду, землетруси, повені, пожежі, інші стихійні лиха.

Сторона, що не має можливості належним чином виконати свої зобов`язання за цим Договором внаслідок дії форс-мажору, повинна в триденний термін письмово повідомити іншу Сторону про існуючі перешкоди та їх вплив на виконання зобов`язань за цим Договором. Якщо форс-мажор діє протягом 1 (одного) місяця і не виявляє ознак припинення, цей Договір може бути розірваний Суборендарем або Орендарем шляхом направлення письмового повідомлення про це іншій Стороні.

Згідно пункту 14.3. Договору настання обставин форс-мажору має підтверджуватись сертифікатом виданим Торгово-промисловою палатою України або судо.

З огляду на вищевикладене, Суборендар повинен був в триденний термін від дати введення карантинних обмежень письмово повідомити Орендаря про існування перешкод та їх вплив на виконання зобов`язань за Договором, а також надати сертифікат Торгово-промислової палати України.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування форс-мажорних обставин, які підтверджувались би сертифікатом Торгово-промислової палати України.

Cуборендарем було направлено на адресу орендаря лист вих. № 237 від 27 травня 2020 року, за змістом якого позивач повідомив відповідача про відмову від договору та обов`язок останнього повернути гарантійний платіж у розмірі 515 046,56 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум груп Україна" у своєму листі вих. № 38752 від 05.06.2020 р. повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Сігнет Холдинг", що розцінює волевиявлення суборендаря достроково розірвати договір, як реалізацію останнім права припинити дію договору в порядку та на умовах передбачених пунктом 15.5. Договору, та у зв`язку із чим запропонував Суборендарю здійснити оплату штрафу в строк до 11 червня 2020 року. Також Орендар повідомив Суборендаря про те, що у разі не виконання вимоги про оплату штрафу протягом встановленого в листі строку, в порядку, визначеному в пункті 5.4. Договору, цей лист вважається письмовим повідомленням про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу.

З огляду на те, що суборендар проігнорував вимоги орендаря та не сплатив в добровільному порядку суму нарахованих штрафних санкцій, орендар користуючись своїм правом, передбаченим умовами пункту 5.4. Договору, покрив прострочену заборгованість Суборендаря по штрафним санкціям у розмірі 515 046,56 грн. за рахунок гарантійного платежу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 515 046,56 грн. гарантійного платежу.

З огляду на наведене позовні вимоги відхиляються повністю, а судові витрати у справі покладаються на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.11.2021 р.

Суддя О.В. Мандриченко