ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. ОдесаСправа № 923/10/21
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Бебик А.М.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря плюс"

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 04 березня 2021 року (повний текст складено 04.03.2021)

по справі № 923/10/21

за позовом: Приватного підприємства "Дукат-Плюс"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря плюс"

про стягнення 651 910,94 грн., -

суддя суду першої інстанції: Литвинова В.В.,

час та місце винесення рішення: 04.03.2021, м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 24.11.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року Приватне підприємство (ПП) "Дукат-Плюс" (позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Торговий Дом "Зоря плюс" (відповідач) про стягнення 651910,94 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу від 12.05.2020 №14, з яких 478 895,92 грн. - основного боргу, 12 465,53 грн. - втрат від інфляції, 43 740,07 грн. - 25% річних, 21 030,24 грн. - пені та 95 779,18 грн. - 20% штрафу за порушення строків оплати товару.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням з боку ТОВ "Торговий Дом "Зоря плюс" умов вищевказаного договору в частині неповної та несвоєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі, та, як наслідок, на суму заборгованості позивачем нараховано штрафні санкції, річні та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.03.2021р. у справі №923/10/21 (суддя Литвинова В.В.) позовні вимоги Приватного підприємства "Дукат-Плюс" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря плюс" на користь Приватного підприємства "Дукат-Плюс" 478 895,92 грн. основного боргу, 43 740,07 грн. 25% річних, 21 030,24 грн. пені та 95 779,18 грн. 20% штрафу. В решті позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується наявність поставки за договором та факт часткового розрахування за отриманий товар, з порушенням строків оплати що, є підставою для нарахування штрафних санкцій та 25% річних.

Водночас, відмовляючи у стягненні 12 465,53 грн. інфляційних втрат, місцевий господарський суд послався на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 07.07.2020 у справі №296/10217/15-ц та зазначив, що у даному випадку втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти, оскільки це встановлено умовами договору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря плюс" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 04.03.2021р. у справі №923/10/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря плюс" на користь Приватного підприємства "Дукат-Плюс" 43 749,07 грн. 25% річних та 95 779,18 грн. 20% штрафу, та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з відповідача на користь позивача борг за поставлений, але неповністю оплачений товар у розмірі 478 895,92 грн. та пеню у розмірі 21 030,24 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ТОВ "Торговий Дом "Зоря плюс", з посиланням на статтю 61 Конституції України, статтю 549 Цивільного кодексу України, правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №331/7975/13-ц та від 30.10.2018 у справі №917/63/18, зазначив про порушення судом норм матеріального права, яке полягає у тому, що згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України штраф і пеня є одним видом цивільної відповідальності, у зв`язку з чим їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Вказане, на думку відповідача, стосується і одночасного нарахування 25% річних разом зі вказаними штрафними санкціями.

12.04.2021 до суду апеляційної інстанції від Приватного підприємства "Дукат-Плюс" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач не погоджується з доводами останньої та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач вказав, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Позивач також зазначив, що до правовідносин, що виникли між сторонами по справі №923/10/21, не можуть застосовуватись висновки, викладені у вищевказаних постановах Верховного Суду, оскільки обставини наведених справ є відмінними від обставин даної справи, правовідносини не є подібними та мають різне правове регулювання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Торговий Дом "Зоря плюс" на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.03.2021 у справі №923/10/21, розгляд справи призначено на 26.05.2021.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 апеляційне провадження у даній справі було зупинено до отримання правового висновку Великої Палати Верховного Суду за результатами перегляду справи №910/12876/19 (провадження №12-94гс20) у подібних правовідносинах, а саме: стосовно одночасного застосування і пені, і штрафу за одне й те саме господарське правопорушення.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.10.2021 апеляційне провадження у справі №923/10/21 було поновлено з 24.11.2021; справу призначено до розгляду на 24 листопада 2021 року об 11:30 год.

22.02.2021р. від ТОВ "Тандем-2002" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, що було враховано судовою колегією.

Представник відповідача у судове засідання 24.02.2021р. не з`явився, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 24.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Матеріали справи свідчать, що 12.05.2020 між ПП "Дукат-Плюс" (Продавець) та ТОВ "Торговий Дом "Зоря плюс" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №14 (Договір) (а.с. 12-14), за умовами якого, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця насіння сільськогосподарських культур, засоби захисту рослин/мінеральні добрива/мікродобрива (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Продавця та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим Договором(Додатках та/або Специфікаціях до нього). Найменування, одиниця виміру, ціна за одиницю Товару, кількість Товару, визначається у Додатку(ах) та/або Специфікації(ях) до Договору, які є його невід`ємною частиною. (п. 1.1. та 1.2 Договору).

Продавець зобов`язується поставити Покупцю Товар в обсязі та строки, які зазначені у Додатку(ах) та/або Специфікації(ях) до Договору. (п. 2.4. Договору).

Відповідно до п. 2.9. Договору сторони домовилися вважати датою поставки Товару - дату, вказану у накладній(их) на передачу Товару(видатковій(их)), а в разі передачі Товару перевізниками або організаціями зв`язку - дату відповідного Акту(ах) прийому-передачі Товару, підписаних уповноваженими представниками Продавця та уповноваженими представниками перевізника або організації зв`язку.

Правилами пункту 3.2 Договору його учасники узгодили, що ціна Товару встановлена за домовленістю Сторін у національній валюті України, але Сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - Долар США та встановлюють, що протягом строку дії Договору грошові зобов`язання Покупця існують і підлягають сплаті у гривні згідно умов п.3.3. цього Договору.

За приписами п. 3.3. Договору, сума у гривні, що підлягає сплаті Покупцем на виконання ним зобов`язань по Договору, визначається шляхом множення вартості Товару в доларах США, на комерційний курс гривні до долару США, який буде встановлений міжбанківським валютним курсом продажу долара США до гривні, який щоденно розміщується на інтернет-сторінці (http//minfin.com.ua/currency/mb), на момент виставлення рахунку Продавцем. Виставлений рахунок вважається дійсним протягом 2(двох) банківських днів. В разі, якщо курс міжбанку гривні змінився, Покупець, у день здійснення платежу(переказування коштів на розрахунковий рахунок Продавця) самостійно, без пред`явлення йому рахунку Продавцем, проводить його перерахунок з урахуванням встановленого міжбанком курсу гривні до долару США на день здійснення платежу та ініціює переказ Продавцю перерахованої суми платежу. При переказуванні перерахованої суми платежу Покупець зобов`язується в призначенні платежу (у т.ч.) вказати суму збільшення ціни Товару, але цей платіж з перерахунком не може бути меншим від суми платежу за Товар на дату коли мав бути здійснений платіж за Договором згідно виставленого рахунку.

Покупець здійснює оплату, за Товар, на умовах, передбачених у Додатку(ах) та/або Специфікації(ях) до нього шляхом перерахування безготівкових грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок Продавця (п. 3.5., 3.6. Договору).

Сторони домовились вважати датою оплати Товару дату зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця (п.3.7. Договору).

Пунктом 6.6. Договору встановлено, зокрема, що у разі порушення термінів або умов оплати поставленого Товару, Покупець сплачує Продавцю пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, а також, проценти на суму прострочення згідно ст.625 Цивільного кодексу України у розмірі 25% річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Сума простроченого платежу визначається ціною Товару (її частиною), яку Покупець не сплатив взагалі або сплатив із запізненням (п. 6.7. Договору).

Сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за даним Договором не припиняється строком, визначеним п.6 ст. 232 Господарського кодексу України, і здійснюється до моменту повного розрахунку, а строк позовної давності щодо стягнення таких санкцій, відповідно до положень ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до трьох років (п. 6.8. Договору).

Відповідно до п. 6.9. Договору, у разі порушення строків оплати більше ніж на 30 календарних днів, Покупець крім пені, передбаченої п.6.6. Договору, зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 20% від суми несвоєчасно оплаченого Товару.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 9.1. Договору).

У подальшому сторони підписали наступні додатки до Договору купівлі-продажу №14 від 12.05.2020 року (а.с. 15-20):

№ДП-00000019 від 12.05.2020 на загальну суму 47 772,72 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 26,99, поставка у строк до 27.05.2020; умови оплати: передоплата 30% від загальної вартості товару у сумі 14 331,82 грн. у строк до 18.05.2020, залишкова оплата 33 440,90 грн. у строк до 01.09.2020;

№ДП-00000043 від 14.07.2020 на загальну суму 157 557,00 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 26,8), поставка у строк до 17.07.2020; умови оплати: оплата 30% від загальної вартості товару у сумі 47 267,10 грн. протягом 5 днів з моменту відвантаження, залишкова оплата 110 289,90 грн. у строк до 01.09.2020;

№ДП-00000020 від 13.05.2020 на загальну суму 33 625,20 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 26,9), поставка у строк до 22.05.2020; умови оплати: часткова оплата 30% від загальної вартості товару у сумі 10 087,56 грн. протягом 3-х днів з моменту відвантаження товару, залишкова оплата 23 537,64 грн. у строк до 01.09.2020;

№ДП-00000041 від 30.06.2020 на загальну суму 12 000,00 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 26,9), поставка у строк до 06.07.2020; умови оплати: часткова оплата 30% від загальної вартості товару у сумі 3 600,00 грн. у строк до 05.07.2020, залишкова оплата 8 400,00 грн. у строк до 01.09.2020;

№ДП-00000028 від 02.06.2020 на загальну суму 24 300,00 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 27,0), поставка у строк до 08.06.2020; умови оплати: передплата 30% від загальної вартості товару у сумі 7 290,00 грн. у строк до 05.06.2020, залишкова оплата 17 010,00 грн. у строк до 01.09.2020;

№ДП-00000036 від 17.06.2020 на загальну суму 248 400,00 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 26,81), поставка у строк до 01.07.2020; умови оплати: передплата 30% від загальної вартості товару у сумі 74 520,00 грн. у строк до 01.07.2020, залишкова оплата 173 880,00 грн. у строк до 15.08.2020;

№ДП-00000027 від 02.06.2020 на загальну суму 21 600,00 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 27,0), поставка у строк до 01.07.2020; умови оплати: передоплата 30% від загальної вартості товару у сумі 6 480,00 грн. у строк до 15.06.2020, залишкова оплата 15 120,00 грн. у строк до 15.08.2020;

№ДП-00000037 від 18.06.2020 на загальну суму 40 230,00 грн. (на день підписання додатку курс дол. США 26,82), поставка у строк до 01.07.2020; умови оплати: передоплата 30% від загальної вартості товару у сумі 12 069,00 грн. у строк до 01.07.2020, залишкова оплата 28 161,00 грн. у строк до 15.08.2020.

Вказані додатки до Договору від 12.05.2020 підписані повноважними представниками сторін, а також скріплені печатками юридичних осіб.

На виконання умов Договору та додатків до нього позивач поставив, а відповідач прийняв Товар на загальну суму 585 484,92 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними копіями видаткових (а.с. 25-26) та товарно-транспортних накладних (а.с. 27-32), які без зауважень та заперечень підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

На підставі відповідних поставок, позивачем було виставлено рахунки на вищезазначений товар: №20 від 13.05.2020 на суму 33 625,20 грн., №19 від 12.05.2020 на суму 47 772,72 грн., №28 від 02.06.2020 на суму 24 300,00 грн., №27 від 02.06.2020 на суму 21 600,00 грн., №36 від 17.06.2020 на суму 248 400,00 грн., №37 від 18.06.2020 на суму 40 230,00 грн., №41 від 30.06.2020 на суму 12 000,00 грн., №43 від 14.07.2020 на суму 157 557,00 грн. (а.с. 21-24).

Проте, за поставлений Товар відповідач розрахувався частково, лише у сумі 106 589,00 грн., що підтверджується копіями наявних в матеріалах справи платіжних доручень (а.с.46-47), а саме: №181 від 23.06.2020 на суму 12 069,00 грн. (в призначенні платежу відповідачем зазначено відповідно до вимог п. 3.8 договору - сплата 30% згідно рахунку №37 від 18.06.2020), №182 від 23.06.2020 на суму 74 520,00 грн. (сплата 30% згідно рахунку №36 від 17.06.2020), №37 від 15.05.2020 на суму 10 000,00 грн. (часткова оплата згідно рахунку №20 від 13.05.2020), №121 від 04.06.2020 на суму 10 000,00 грн. (часткова оплата згідно рахунку №28 від 02.06.2020 та рахунку №27 від 02.06.2020).

У зв`язку з тим, що у Покупця перед Продавцем за отриманий Товар, з урахуванням часткової оплати, виникла заборгованість у розмірі 478 895,92 грн., ПП "Дукат-Плюс" надіслав на адресу ТОВ Торговий Дом Зоря плюс претензію від 02.11.2020 за №8 щодо сплати заборгованості за Договором купівлі-продажу №14 від 12.05.2020, в якій позивач вимагав до 20.11.2020 року розрахуватись за отриманий товар та погасити заборгованість у вищевказаній сумі (а.с. 37).

З огляду на матеріали справи, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та без реагування. Доказів перерахування боргу в сумі 478 895,92 грн. ТОВ Торговий Дом Зоря плюс не надано.

У зв`язку з неповною та несвоєчасною оплатою відповідачем суми основного боргу за Договором, позивачем нараховано Покупцю пеню, інфляційні, річні та штраф.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення Приватного підприємства "Дукат-Плюс" до господарського суду із відповідним позовом.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Насамперед судова колегія звертає увагу, що апелянт не заперечує проти суми основного боргу та пені, а предметом апеляційного оскарження є виключно висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення 43 740,07 грн. у якості 25% річних та 95 779,18 грн. - 20% штрафу за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором.

Як зазначалось вище, враховуючи встановлені приписами ст. 269 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів переглядає судове рішення в межах вимог апеляційної скарги.

Фактично, доводи апеляційної скарги зводяться лише до неможливості одночасного стягнення з відповідача штрафу, пені та 25% річних, оскільки, на думку скаржника, це буде мати наслідком притягнення його двічі до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Щодо позовних вимог про стягнення 20% штрафу та пені.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, і підлягає обов`язковому застосуванню як норма прямої дії.

За змістом частини першої та другої статті 217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Положеннями статті 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями (ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.6. Договору встановлено, зокрема, що у разі порушення термінів або умов оплати поставленого Товару, Покупець сплачує Продавцю пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

У разі порушення строків оплати більше ніж на 30 календарних днів, Покупець крім пені, передбаченої п.6.6. Договору, зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 20% від суми несвоєчасно оплаченого Товару (п. 6.9. Договору).

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів зазначає, що підписавши Договір, сторони вільно, на власний розсуд визначили та погодили його умови, тобто самостійно узгодили можливість стягнення і пені, і штрафу, а відповідач усвідомлював наслідки його неналежного виконання.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19, до розгляду якої зупинялось провадження у даній справі, викладена наступна правова позиція:

«Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України.

При цьому, щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст. 610, п. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. - поп bis in idem - «двічі за одне і те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про те, що стягнення одночасно штрафу та пені буде мати наслідком притягнення двічі до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Щодо позовних вимог про стягнення 20% штрафу та 25% річних, колегія суддів зазначає наступне.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалось вище, умовами п. 6.9. Договору сторони встановили, що у разі порушення строків оплати більше ніж на 30 календарних днів, Покупець крім пені, передбаченої п.6.6. Договору, зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 20% від суми несвоєчасно оплаченого Товару.

Приписами частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія зауважує, що пунктом 6.6. Договору передбачено, що у випадку порушення термінів або умов оплати поставленої продукції Покупець зобов`язаний, на вимогу Продавця, сплатити останньому, крім пені, проценти на суму прострочення згідно ст. 625 Цивільного кодексу України у розмірі 25% річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Також сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за даним Договором не припиняється строком, визначеним п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, і здійснюється до моменту повного розрахунку, а строк позовної давності щодо стягнення таких санкцій, відповідно до положень ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до трьох років (п. 6.8. Договору).

Судова колегія перевірила відповідні розрахунки, здійснені позивачем та судом першої інстанції та дійшла висновку, що саме місцевий господарський суд правильно визначив суми у своєму перерахунку. Однак, враховуючи норми Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд позбавлений права самостійно виходити за межі позовних вимог (суд не може стягнути суми пені, річних та втрат від інфляції, які перевищують суми, які заявлені позивачем до стягнення), колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем суми 20% штрафу у розмірі 95 779,18 грн. та 25% річних у розмірі 43 740,07 грн., з урахуванням строків поставки та часткової оплати, підлягають задоволенню, про що правомірно вказав суд першої інстанції у своєму рішення.

Викладене в апеляційній скарзі твердження скаржника, що вимоги щодо стягнення штрафу та 25% річних не узгоджуються з приписами статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, колегією суддів відхиляється, по-перше, з огляду на вже наведений вище аналіз приписів чинного законодавства щодо можливості передбачити в Договорі різний набір санкцій у межах одного виду відповідальності (одночасне стягнення різних форм неустойки штрафу та пені), що узгоджується зі свободою Договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України; а по-друге, стягнення річних не має характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Отже, наведені ТОВ "Торговий Дом "Зоря плюс" в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія зазначає, що оскаржуване рішення Господарського суду Херсонської області від 04.03.2021 у справі №923/10/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря плюс" без задоволення.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 04.03.2021 у справі №923/10/21 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.11.2021.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.

Враховуючи припинення відправлення поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом, надіслати копію цієї постанови від 24.11.2021 у справі №923/10/21 на електронні адреси, зазначені учасниками справи (згідно з наявної в матеріалах справи інформації).