за участі представників:
позивача (заявника): не з`явився;
відповідача: Будової Н.М.;
У листопаді 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (далі - Філія) та приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (далі - Підприємство) завданих пошкодженням власних вагонів № 59581637, № 58783143 та № 58781436 збитків у розмірі 1 833 986,20 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 листопада 2019 року (суддя Маринченко Я.В.) вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 7 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2020 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Залізниці в особі Філії на користь Товариства 626 450,00 грн. упущеної вигоди, 1 183 014,22 грн. матеріальних збитків, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 27 141,96 грн. Крім того, додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 21 липня 2020 року, залишеним без змін вищевказаною постановою суду апеляційної інстанції, стягнуто з Залізниці в особі Філії на користь позивача 180 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 6 квітня 2021 року касаційну скаргу Залізниці в особі Філії задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 7 липня 2020 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21 липня 2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2020 року у даній справі скасовано, а справу № 910/16067/19 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Протоколом проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2021 року вказану справу було передано для розгляду судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 квітня 2021 року справу № 910/16067/19 прийнято до свого провадження суддею Павленком Є.В.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто із Залізниці на користь Товариства 722 000,00 грн упущеної вигоди та 10 829,30 грн судового збору за подання позовної заяви.

1 листопада 2021 року до суду від Товариства надійшла заява від цієї ж дати про стягнення із Залізниці витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2 листопада 2021 року розгляд вказаної заяви Товариства призначено в судовому засіданні на 11 листопада 2021 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 244 ГПК України).

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Представник позивача в судове засідання 11 листопада 2021 року не з`явився, проте 8 листопада 2021 року від Товариства надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні проти покладення на Залізницю понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу заперечувала, вказуючи на їх неспівмірність.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2019 року між Товариством та Адвокатським об`єднанням "Міжнародна адвокатська компанія "ВІСКОН" (далі - Об`єднання) було укладено договір, за яким останнє зобов`язалося надати клієнту за його зверненням (усним чи письмовим) захист, правничу допомогу та представництво інтересів (далі - послуги), а позивач - оплатити такі послуги. Виконання договору доручено президенту Об`єднання - адвокату Коновалу Олексію Юрійовичу (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4693), а також помічникам адвокатів та працівникам Об`єднання.

Відповідно до цього договору передбачено надання наступних послуг: підготовка усних та письмових консультацій і висновків з юридичних питань, експертиза договорів, інших юридичних документів клієнта, правове забезпечення діяльності клієнта, представництво клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед громадянами та юридичними особами, представництво інтересів клієнта в районних, міськрайонних, апеляційних судах, окружних адміністративних судах, апеляційних адміністративних судах, господарських судах, апеляційних господарських судах, Верховному Суді, підготовка і подача заяв, позовів, апеляційних, касаційних скарг та інших відповідних процесуальних документів (пункт 2.1. договору).

Згідно з пунктом 3.1. цього договору Об`єднання надає свої послуги клієнту за узгодженими сторонами ставками гонорарів, які визначаються в додаткових угодах до цього правочину.

Після завершення надання послуг по цьому договору Об`єднання складає і надсилає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг (пункт 3.6. даної угоди).

Пунктом 5.3. договору сторони погодили, що послуги вважаються прийнятими клієнтом після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

11 листопада 2019 року між Товариством та Об`єднанням укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, якою сторони узгодили фіксовану ставку гонорару за надання послуг з: підготовки усних і письмових консультацій та висновків з юридичних питань, експертизи договорів, інших юридичних документів клієнта, представництва клієнта в районних, міськрайонних, апеляційних судах, окружних адміністративних судах, апеляційних адміністративних судах, господарських судах, апеляційних господарських судах, Верховному Суді, підготовки і подачі заяв, позовів, апеляційних, касаційних скарг та інших відповідних процесуальних документів, зокрема, щодо вимог про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням вагонів клієнта, що мало місце 28 березня 2019 року, - у розмірі 184 000,00 грн.

На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру, Товариство надало до матеріалів справи копію акту приймання-передачі наданих послуг від 9 липня 2020 року на суму 184 000,00 грн, а також рахунок-фактуру від 9 липня 2020 року № 1 на зазначену суму.

До заяви про стягнення судових витрат від 1 листопада 2021 року позивачем надано копію додаткової угоди від 18 травня 2021 року № 5 до вказаного договору, якою сторони узгодили фіксовану ставку гонорару за надання послуг з: підготовки усних і письмових консультацій та висновків з юридичних питань, експертизи договорів, інших юридичних документів клієнта, представництва клієнта в районних, міськрайонних, апеляційних судах, окружних адміністративних судах, апеляційних адміністративних судах, господарських судах, апеляційних господарських судах, Верховному Суді, підготовки і подачі заяв, позовів, апеляційних, касаційних скарг та інших відповідних процесуальних документів, зокрема, представництва Товариства в Господарському суді міста Києва при новому розгляді справи № 910/16067/19, - у розмірі 80 000,00 грн.

На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру при новому розгляді даної справи, Товариство надало копію акту приймання-передачі наданих послуг від 29 жовтня 2021 року на суму 80 000,00 грн, а також рахунок-фактуру від 29 жовтня 2021 року № 11 на зазначену суму.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі "Гімайдуліна й інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року в справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає безпідставним та необґрунтованим включення до актів приймання-передачі наданих послуг від 9 липня 2020 року та від 29 жовтня 2021 року такої послуги як "контроль за розглядом справи". Суд встановив, що надання такої послуги умовами договору окремо не передбачено, а з наданих позивачем матеріалів неможливо встановити суть, зміст та обсяг її надання. Інші вимоги є такими, що підтверджені належними доказами.

Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог Товариства, а також зважаючи на наявність клопотання Залізниці про зменшення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у зв`язку, зокрема, з їх неспіврозмірністю, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо покладення на відповідача 47 326,52 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, місто Київ, вулиця Лисенка, будинок 6; ідентифікаційний код 40081221) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" (87502, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Волгоградська, будинок 24; ідентифікаційний код 33950285) 47 326 (сорок сім тисяч триста двадцять шість) грн 52 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25 листопада 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко