ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3235/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково- виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - Промо" (61157, Харківська обл., місто Харків, вул. Селянська, будинок 110; )
до Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача - Гриценко Г.Г., довіреність №633 від 01.10.21;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково- виробниче об`єднання "Ю Бі Сі -Промо" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни, в якій просить суд:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни суму попередньої оплати за непоставлений товар в розмірі 194 456,14 грн. та суму пені за порушення строку поставки товару в розмірі 78 413,20 грн. згідно Договору №271218Ш від 27.12.2018;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни суму боргу в розмірі 259 065,00 грн. згідно договору переведення боргу від 28.05.2020;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни судовий збір в розмірі 7 979,02 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.08.2021 роз`єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" до Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни суму попередньої оплати за непоставлений товар в розмірі 194 456,14 грн. та суму пені за порушення строку поставки товару в розмірі 78 413,20 грн. згідно Договору №271218Ш від 27.12.2018 та про стягнути з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни суму боргу в розмірі 259 065,00 грн. згідно договору переведення боргу від 28.05.2020.

Позовну вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" до Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни суму боргу в розмірі 259 065,00 грн. згідно договору переведення боргу від 28.05.2020 виділено в самостійне провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від11.08.2021 позовній заяві за позовною вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі -Промо" до Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни суму боргу в розмірі 259 065,00 грн. згідно договору переведення боргу від 28.05.2020 присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №922/3235/21.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на порушення ФОП Мілютіною Т.І. зобов`язань за договором поставки №130918М від 13.09.2018 в частині поставки товару у встановлений договором строк, а в подальшому повернення попередньої оплати за непоставлений товар, борг за яким переведено на відповідача на підставі договору переведення боргу б/н від 28.05.2020, укладеного між Мілютіною Тетяною Іванівною (первісним боржником), Фізичною особою-підприємцем Шишкіною Анастасією Вікторівною (новим боржником, відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" (кредитором, позивачем).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2021 прийнято позовну заяву (вх.№3235/21 від 11.08.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" до Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни суму боргу в розмірі 259 065,00 грн. згідно договору переведення боргу від 28.05.2020 до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3235/21. Визначено, справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 08.09.2021. Відповідачу, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання. Встановлено відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Звернуто увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження. Запропоновано учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2021 підготовче засідання відкладено на 06.10.2021.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 06.10.2021 відкладено підготовче засідання на 03.11.2021.

В підготовчому засіданні 03.11.2021 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.11.2021.

17.11.2021 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№27200 від 17.11.2021) про долучення документів до матеріалів справи.

Присутній в судовому засіданні 17.11.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 17.11.2021 не з`явився, явку свого представника не забезпечив. Про причини неявки не повідомив. Своїм правом, наданим відповідно до ст.165 ГПК України, не скористався, відзив на позов не надав. Про дату, час та місце судового засідання представника відповідача було повідомлено під розписку в попередньому судовому засіданні (а.с.70 т.1).

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Враховуючи положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

При цьому, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 17.11.2021 від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Разом з цим, в судовому засіданні 17.11.2021 судом було прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи клопотання (вх.№27200 від 17.11.2021) представника позивача.

Відповідно до ст.219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 17.11.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

13.09.2018 між Фізичною особою-підприємцем Мілютіною Тетяною Іванівною (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" (покупець) було укладено договір №130918М від 13.09.2018, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар.

В подальшому, сторонами було підписано специфікацію №1 від 13.09.2018 на суму 180 000,00 грн. та №2 від 04.12.2018 до договору №130918М від 13.09.2018, якими передбачено умови оплати поставки товару шляхом здійснення часткової передплати.

Проте, як стверджує позивач, Фізичною особою-підприємцем Мілютіною Тетяною Іванівною умови договору №130918М від 13.09.2018 належним чином не виконано, товар на суму попередньої оплати не поставлено, суму попередньої оплати у розмірі 259 065,00 грн. позивачу не повернуто.

28.05.2020 між Мілютіною Тетяною Іванівною (первісний боржник), Фізичною особою-підприємцем Шишкіною Анастасією Вікторівною (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі-Промо" (кредитор) було укладено договір переведення боргу б/н (надалі - Договір) (а.с.17-18 т.1).

Відповідно до п.1.1. Договору, первісний боржник переводить свої зобов`язання з повернення TOB «НВО «Ю БІ СІ - ПРОМО» попередньої оплати вартості товару, який був оплачений кредитором і не поставлений первісним боржником згідно умов Договору №130918М від 13 вересня 2018 року, укладений між первісним боржником і кредитором, а новий боржник приймає на себе зобов`язання первісного боржника з поверненню ТОВ «НВО «Ю БІ СІ - ПРОМО» попередньої оплати в сумі 259 065,00 грн.

Первісний боржник передає новому боржнику невиконані зобов`язання з повернення попередньої оплати вартості товару, який був оплачений кредитором згідно умов Специфікації №2 від 04.12.2018 до Договору №130918М від 13.09.2018, але не поставлений первісним боржником в сумі 259 065,00 грн., що відповідно до ст. 693 Цивільного Кодексу України є підтвердженим боргом первісного боржника, а новий боржник приймає на себе зобов`язання первісного боржника з повернення кредитору суми боргу за непоставлений товар (п.1.2.Договору).

Зобов`язання первісного боржника перед кредитором, які передаються новому боржнику складають суму в розмірі 259 065,00 грн. (п.1.3.Договору).

Новий боржник приймає всі права і обов`язки, а також несе всі витрати, пов`язані з передачею йому зобов`язань згідно Договору поставки №130918М від 13.09.2018 в розмірі 259 065,00 грн. (п.1.4.Договору).

Кредитор надає та підписанням цього Договору підтверджує свою згоду на передання зобов`язань по Договору №130918М від 13 вересня 2018 року від первісного боржника до нового боржника (п.1.5.Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, первісний боржник зобов`язався передати новому боржнику документи (їх завірені копії), що підтверджують дійсність вимог кредитора щодо виконання зобов`язань:

1) Договір поставки №130918М від 13.09.2018р.;

2) Специфікація 2 від 04.12.2018 до Договору;

3) Видаткова накладна №26/19 від 25.02.2019 на загальну суму 172 935,00 грн.;

4) Документи, що підтверджують виконання кредитором своїх зобов`язань за Договором (банківські виписки з оплати кредитором вартості товару 13.12.2018 100000,00 грн. та 14.12.2018 - 170 000,00 грн.);

5) Претензія кредитора вих.№305 від 09.04.2020 в адрес первісного боржника;

6) Відповідь первісного боржника на претензію від 03.05.2020 в адрес кредитора.

Відповідно до п.3.2.1. Договору, новий боржник зобов`язався виконати зобов`язання первісного боржника перед кредитором та повернути на банківський рахунок кредитора, який зазначений в розділі 7 даного Договору, грошову суму в розмірі 259065,00 грн.

У разі порушення своїх зобов`язань за цим Договором новий боржник несе відповідальність передбачену вищевказаним Договором поставки №130918М від 13 вересня 2018 року.

Відповідно до п.5.1. Договору, даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Як стверджує позивач, відповідач не викопав свої зобов`язання з оплати позивачу заборгованості в сумі 259 065,00 грн. згідно Договору переведення боргу від 28.05.2020, на підтвердження чого надає підписаний сторонами Акт звірки взаєморозрахунків за період з 03.08.2020 по 31.01.2021 (а.с.19 т.1), яким відповідач підтвердив наявність заборгованості по Договору переведення боргу від 28.05.2020 в сумі 259 065,00 грн.

22.06.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією (вих.№411 від 22.06.2021), в якій вимагав виконати зобов`язання по Договору переведення боргу від 28.05.2020 в сумі 259 065,00 грн. та перерахувати на банківській рахунок позивача зазначену суму боргу протягом 7 днів з моменту отримання претензії.

Як вбачається з рекомендованого поштового повідомлення про вручення, відповідач вищезазначену претензію отримав 25.06.2021, але відповіді на претензію не надав та суму заборгованості не сплатив, а тому позивач вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку повернути попередню оплату за непоставлений товар, борг за який переведено на відповідача згідно договору про переведення боргу б/н від 28.05.2020.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст.175 ГК України.

Так, укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст.712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 вказаної норми, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, умови договору поставки №130918М від 13.09.2018 Фізичною особою-підприємцем Мілютіною Тетяною Іванівною належним чином не виконано, товар на суму попередньої оплати не поставлено, суму попередньої оплати у розмірі 259 065,00 грн. позивачу не повернуто.

В силу ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст.520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (ст. 521 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

При переведенні боргу на відповідача дотримано форми, у якій укладено договір поставки, зобов`язання за яким щодо повернення попередньої оплати за непоставлений товар, переведені на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів оплати боргу, який на нього переведений згідно договору переведення боргу б/н від 28.05.2020, розмір якого визначений в тому числі погодженим сторонами Актом звірки взаєморозрахунків за період з 03.08.2020 по 31.01.2021 (а.с.19 т.1).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 259 065,00 грн. боргу згідно Договору переведення боргу від 28.05.2020, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково- виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - Промо" до Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шишкіної Анастасії Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково- виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - Промо" (61157, Харківська обл., місто Харків, вул. Селянська, будинок 110; ) суму заборгованості згідно Договору переведення боргу від 28.05.2020 у розмірі 259 065 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістдесят п`ять) грн. 00 коп. та суму судового збору у розмірі 3 885 (три тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 98 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "25" листопада 2021 р.

Суддя Т.О. Пономаренко