ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1619/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

при секретарі судового засідання Борисовій Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Куйбар О.С.,

від відповідача: Чижов В.А.,

розглянувши справу № 916/1619/21 за позовом Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до відповідача Приватного підприємства "МАСШТАББУД-1" про стягнення 174 675,00 грн.

Встановив:

07.06.2021 р. до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" (далі МКП "Миколаївводоканал") про стягнення з Приватного підприємства "МАСШТАББУД-1" (далі ПП "МАСШТАББУД-1") 174 675,00 грн неустойки, нарахованої у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про встановлення систем кондиціювання повітря від 29.10.2020 р. № 29/10/2-2020 (далі Договір).

Обґрунтовуючи звернення з позовом МКП "Миколаївводоканал" посилається на те, що в процесі виконання умов Договору 03.03.2021 р. сторонами складено та підписано акт, яким встановлено допущені відповідачем недоліки, які усунуто відповідачем 26.03.2021 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021 р. позовній заяві МКП "Миколаївводоканал" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/1619/21 та передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Гуту С.Ф.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.06.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати останню за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.07.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.07.2021 р. відкладено судове засідання на 23.07.2021 р.

23.07.2021 р. до Господарського суду Одеської області надійшов відзив ПП "МАСШТАББУД-1" на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог МКП "Миколаївводоканал" в повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави, враховуючи які суд має відмовити у задоволені позовних вимог ПП "МАСШТАББУД-1" посилається на те, що роботи за Договором надаються відповідно до Технічних вимог, викладених у Додатку № 2 до Договору, який не надано позивачем; позивачем не доведено надання відповідачем передбаченої договором заявки на встановлення кліматичного устаткування, у зв`язку з чим невірно встановлено період нарахування неустойки; позивачем не надано експертного висновку в якості доказу порушення правил установки та підключення кліматичного устаткування та не доведено підстави запрошення представників сервісного центу "ТОСОТ", якими запропоновано шляхи усунення недоліків; відсутність вини з боку відповідача, пов`язаної з виходом з ладу електричної частини (складових) обладнання, оскільки договором передбачено виключно монтаж обладнання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2021 р. ухвалено справу № 916/1619/21 розглядати за правилам загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.08.2021 р.

12.08.2021 р. до Господарського суду Одеської області надійшла відповідь МКП "Миколаївводоканал" на відзив, в якій, зокрема посилається на те, що: на початку листопада 2020 р. позивачем отримано усну заяву відповідача про початок виконання робіт з встановлення кліматичного устаткування, листом від 10.11.2020 р. відповідач звернувся до позивача про допуск на об`єкти з 16.11.2020 р. по 16.12.2020 р. для встановлення кліматичного устаткування, 17.11.2020 р. працівники відповідача приступили до монтажу обладнання, що додатково підтверджується їх підписами, залишеними в журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці МКП "Миколаївводоканал"; відповідно до роз`яснень офіційних представників сервісного центру обладнання "ТОСОТ" встановлено порушення під час монтажу та підключення, відхилення від Державних Технічних Стандартів України, внаслідок чого електрична частина вийшла з ладу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 р. відкладено підготовче засідання на 17.09.2021 р.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.10.2021 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2021 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 11.11.2021 р.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено участь представника МКП "Миколаївводоканал" в судових засідання в режимі відеоконференції, проведення яких доручено Господарському суду Миколаївської області.

В ході розгляду справи представник МКП "Миколаївводоканал" підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник ПП "МАСШТАББУД-1" натомість заперечував проти задоволення позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.

11.11.2021 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

29.10.2020 р. між МКП "Миколаївводоканал" (Замовник) та ПП "МАСШТАББУД-1" (Виконавець) укладено Договір на встановлення систем кондиціювання повітря № 29/10/2-2020 (Договір), відповідно до п.1.1 якого Виконавець зобов`язується виконати монтаж систем кондиціювання повітря Замовника (спілт-систем), ДК 021:20-9 Водопровідні та санітарно-технічні роботи, 45321221-1 Встановлення систем кондиціювання повітря в окремих приміщеннях, зазначених у Додатку № 2 (Роботи).

Роботи за цим Договором надаються відповідно до Технічних вимог, викладених у Додатку № 2, який є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2 Договору).

Роботи за цим Договором виконуються Виконавцем власними силами, у встановлений Договором термін (п.1.3 Договору).

Місце виконання робіт: Об`єкти МКП "Миколаївводоканал" згідно зі списком адрес вказаних в Технічних вимогах, викладених у Додатку № 2 (п.1.4 Договору).

Термін дії цього Договору встановлюється з дати підписання цього Договору та діє до 31.12.2020 р., але у будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань Сторонами за цим Договором (п.2.1 Договору).

Термін виконання Робіт з встановлення кліматичного устаткування Замовника узгоджується Сторонами згідно відповідних заявок на роботи та не повинен перевищувати трьох робочих днів з моменту отримання певної заявки (п.2.2 Договору).

Загальна вартість Робіт за Договором становить 127 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 21 250,00 грн, згідно Додатку № 1 (п.3.1 Договору).

За фактом виконання робіт Виконавець повідомляє Замовника про виконання робіт і являє Замовнику 2 (два) екземпляри підписаного Виконавцем Акта здачі-приймання виконаних робіт (п.4.1 Договору).

У разі, якщо Роботи за цим Договором виконані з порушенням технології робіт, вони не підлягають оплаті до усунення порушень за рахунок Виконавця (п.4.3 Договору).

Перелік дефектів і термін їх усунення оформлюється Актом за підписами Замовника і Виконавця. Розміщення в ній інформації повинні бути пред`явлені Замовником протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ним Акту здачі-приймання виконаних робіт. Виконавець зобов`язаний провести роботи з усунення дефектів без додаткової оплати протягом 5 (п`яти) робочих днів (п.4.4 Договору).

Виконавець зобов`язаний усунути всі виявлені недоліки своїми силами і за свій рахунок у строки, зазначені в договорі або надати мотивовану відповідь (п.4.5 Договору).

Виконавець гарантує, що якість виконуваних ним Робіт за Договором відповідає чинним стандартам, нормам і правилам (п.7.1 Договору).

Наявність недоліків і терміни їх усунення фіксуються двостороннім Актом, а в разі неявки Виконавця одностороннім. Усунення недоліків здійснюється Виконавцем за свій рахунок, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок зносу або неправильної експлуатації (п.7.3 Договору).

Виконавець на вимогу Замовника в узгоджений термін усуває своїми силами і за свій рахунок недоліки та дефекти, допущені з вини Виконавця і виявлені в результаті здачі-приймання виконаних робіт (п.8.1 Договору).

У разі невиконання або неналежного виконання Виконавцем зобов`язань за цим Договором, а також не усунення недоліків і дефектів Замовник має право вимагати від Виконавця сплати неустойки в розмірі 1% від загальної вартості робіт за цим Договором за кожен день, починаючи з дня, наступного після дня закінчення встановленого договором терміну виконання робіт (п.8.4 Договору).

Кошторисом, який є Додатком № 1 до Договору, визначено вартість Робіт за Договором, яка складає 106 250,00 грн без ПДВ, ПДВ 20% 21 250,00 грн, всього з ПДВ 127 500,00 грн.

Договір та Додаток № 1 до нього підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

Відповідно до листа ПП "МАСШТАББУД-1" від 10.11.2020 р., останнє звернулось до МКП "Миколаївводоканал" з проханням надати дозвіл на встановлення систем кондиціонування повітря в окремих приміщення на термін з 16.11.2020 р. по 16.12.2020 р., в якому перелічено ПІБ працівників.

Працівниками ПП "МАСШТАББУД-1" залишено підписи у журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці МКП "Миколаївводоканал", зокрема 17.11.2020 р.

Відповідно до листа МКП "Миколаївводоканал" від 15.12.2020 р., адресованому ПП "МАСШТАББУД-1", Замовником отримано 04.12.2020 р. 2 примірника Акту здачі-приймання робіт, підписувати які останній відмовився, зокрема, у зв`язку з тим, що 19.11.2020 р. під час монтажу кондиціонера на об`єкті підприємства, розташованого за адресою вул. Фонтана, 1а, вийшла з ладу плата зовнішнього блоку кондиціонера спліт системи GS-07D.

Відповідно до акту від 01.03.2021 р., підписаного зі сторони МКП "Миколаївводоканал" 02.03.2021 р., так і 03.03.2021 р. зі сторони ПП "МАСШТАББУД-1", комісією в складі інженера-енергетика 1 категорії (ТКГ) Савескула Ю.С., електромонтера 5 розряду НСК Дікасова А.П., і запрошеного офіційного представника сервісного центру "ТОСОТ" в м. Миколаїв Тарана С.М. та представника Виконавця Вородіна О.С. і Андрущенко В.П., складено дійсний акт в тому, що в процесі перевірки усунення недоліків, виявлених під час монтажу окремих кондиціонерів "ТОСОТ", які проводилися 15 та 16 лютого 2021 р. представниками ПП "МАСШТАББУД-1" Денисенко Д.Ф. та Ушковим О.О. на підставі листів МКП "Миколаївводоканал" від 15.12.2020 р. № 2225/36 та ПП "МАСШТАББУД-1" від 03.02.2021 р. № 1/03-02-21 встановлено наступне: на об`єкті підприємства по вул. Фонтана, 1 не невідновлена роботаспроможність кондиціонера "ТОСОТ-GS-07D" та не проведено дорощування фреонової траси до вимог гарантійних зобов`язань виробника кондиціонерів "ТОСОТ"; проведено демонтаж плати наружного блоку "ТОСОТ". Комісією запропоновано протягом 5 (п`яти) днів усунути виявлені недоліки.

29.03.2021 р. між Замовником та Виконавцем підписано акт здачі-приймання робіт, який за посиланням Замовника підтверджує факт усунення 26.03.2021 р. недоліків, встановлених в акті від 01.03.2021 р.

13.04.2021 р. Замовник звернувся до Виконавця з претензією про сплату 170 850,00 грн неустойки, нарахованої відповідно до вимог п.8.4 Договору за період з 10.11.2020 р. по 26.03.2021 р.

Вказуючи на те, що Виконавцем проігноровано вимоги Претензії, Замовник звернувся з позовом в рамках провадження у даній справи.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1,2 ст.20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст.852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 3 та 4 ст.853 ЦК України встановлено, що якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір про встановлення систем кондиціювання повітря.

При цьому підписаний як зі сторони Замовника 02.03.2021 р., так і зі сторони Виконавця 03.03.2021 р. (суд звертає увагу відповідача, що з його сторони акт підписано директором без будь-яких зауважень або заперечень, в т.ч. без пропозиції призначення експертизи), акт встановлює факт наявності дефектів та погодження Виконавця на усунення недоліків протягом 5 робочих днів (що встановлено в акті).

Відсутність в матеріалах справи Додатку № 2 до Договору, в якому визначено технічні вимоги, нівелюється підписаним сторонами без будь-яких зауважень актом, оскільки факт наявності підпису та відсутність зауважень або заперечень з боку відповідача позбавляє суд можливості встановити його незгоду з виявленими недоліками, в т.ч. його посиланням на те, що виявлені недоліки стосуються виходу з ладу електричної частини (складової) обладнання, у той час як відповідного до умов договору ним виконуються роботи по монтажу обладнання. Іншого відповідачем в ході розгляду справи не доведено. Крім того, надана відповідачем до матеріалів справи Інструкція з експлуатації кондиціонерів системи спіт стосується умов його експлуатації, а не монтажу відповідного обладнання.

Позивачем в підтвердження усунення визначених в акті недоліків надано акт здачі-приймання робіт від 29.03.2021 р. № 4, який за його посиланням підтверджує усунення відповідних недоліків.

Приписами ст.79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням наведеного, відсутності в матеріалах справи наданих відповідачем доказів, які б спростовували доводи позивача або підтверджували його позицію стосовно відсутності вини з боку відповідача, пов`язаної з виходом з ладу електричної частини (складових) обладнання, господарський суд вважає доведеним неналежне виконання ПП "МАСШТАББУД-1" умов договору.

У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору МКП "Миколаївводоканал" відповідно до вимог п.8.4 Договору нараховано за період з 10.11.2020 р. по 26.03.2021 р. неустойку у розмірі 170 850,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання… Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як зазначено вище, відповідно до п.8.4 у разі невиконання або неналежного виконання Виконавцем зобов`язань за цим Договором, а також не усунення недоліків і дефектів Замовник має право вимагати від Виконавця сплати неустойки в розмірі 1% від загальної вартості робіт за цим Договором за кожен день, починаючи з дня, наступного після дня закінчення встановленого договором терміну виконання робіт.

В свою чергу п.2.2 Договору встановлено, що термін виконання Робіт з встановлення кліматичного устаткування Замовника узгоджується Сторонами згідно відповідних заявок на роботи та не повинен перевищувати трьох робочих днів з моменту отримання певної заявки.

МКП "Миколаївводоканал" днем закінчення робіт визначено 10.11.2020 р. (10.11.2020 р. ПП "МАСШТАББУД-1" звернулось до МКП "Миколаївводоканал" з листом про допуску до об`єктів для встановлення систем кондиціонування повітря), проте господарський суд не може погодитись з визначеною датою, оскільки в листі зазначено про допуску до об`єктів з 16.11.2020 р. При цьому з наданого позивачем листа від 15.12.2020 р. судом встановлено, що монтаж відповідного обладнання відбувся 19.11.2020 р.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи письмових заявок, посилання позивача на усні заявки нічим не підтверджено, господарський суд вважає, що монтаж відповідного обладнання відбувся 19.11.2020 р., а від так з наступного дня у позивача виникло право нарахування неустойки.

Здійснивши перерахунок, господарський суд з`ясував, що розмір неустойки (відповідно до п.8.4 Договору) становить 163 200,00 грн, проте її стягнення у зазначеному розмірі унеможливлюється наступним.

У ч.1 ст.230 ГК України унормовано, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч.4 ст.231 зазначеного Кодексу розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Водночас за змістом ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст.3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Так, зокрема, неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч.3 ст.551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.

За ч.2 ст.216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі N 902/417/18 та постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі N 922/4294/19.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 7-рп/2013.

Поряд з цим, відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Приймаючи до уваги те, що МКП "Миколаївводоканал" не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем строків усунення недоліків, те, що розмір пені є надмірно великим (163 200,00 грн неустойки в порівнянні з 127 500,00 грн загальною вартістю Робіт за договором), те, що відповідачем усунуто відповідні недоліки, господарський суд зменшує належну до стягнення суму неустойки до 35 000,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, без урахування зменшення розміру пені.

Керуючисьст.ст.13,20,73,74,76,86,126,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до відповідача Приватного підприємства "МАСШТАББУД-1" про стягнення 174 675,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "МАСШТАББУД-1" (67624, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Дачне, вул. Шахтарська, буд. 6, ) на користь Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" (54055, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 161, ) 35 000/тридцять п`ять тисяч/грн 00 коп. неустойки та 2 448/дві тисячі чотириста сорок вісім/грн 00 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 22 листопада 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут