ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. Справа№ 910/1608/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМОНТАЖБУД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2021

у справі №910/1608/21 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМОНТАЖБУД"

до акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ"

про стягнення 150 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОМОНТАЖБУД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" про стягнення 150 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснено односторонню відмову від виконання зобов`язань за укладеним між сторонами спору договором про надання овердрафту від 11.03.2020 № 015/80460/0831820, що призвело до приниження ділової репутації позивача та звернення останнього до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди в суми 150 000,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі № 910/1608/21 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивач, звертаючись з вимогою про відшкодування моральної шкоди, не надав суду жодних доказів, які б свідчили про погіршення ділової репутації, що стало наслідком відмови відповідача від співпраці за укладеним між сторонами спору Договором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, рішення прийнято без з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильно витлумачивши норми діючого законодавства.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:

- призначаючи розгляд справи в порядку спрощеного провадження, суд не врахував думку сторін, що є порушенням п.8 ч.3 ст.247 ГПК України;

- спір є складним, відповідач не приймав участь в судовому провадженні, правова позиція відповідача судом не досліджувалась, суд лише оцінював обґрунтованість позовної заяви;

- умисно порушуючи свої зобов`язання за кредитним договором від 11.03.2020, відповідач здійснив дії з приниження ділової репутації позивача, звинувативши останнього в невиконанні договірних відносин та приховуванні від відповідача інформації про те, що позивач має дефолтний фінансовий стан і не здатний виконати свої зобов`язання за кредитним договором від 11.03.2020;

- предметом спору є не відносини з погіршення ділової репутації та відмови відповідача від співпраці, предметом спору виступають неправомірні дії відповідача, наслідком яких є приниження ділової репутації позивача, а також відшкодування моральної шкоди за наслідками неправомірних дій відповідача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМОНТАЖБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі № 910/1608/21, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. на лікарняному для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 відкрито апеляційне провадження колегією суддів у визначеному складі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між позивачем, як позичальником, та відповідачем як кредитором, укладено договір про надання овердрафту від 11.03.2020 № 015/80460/0831820 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач на умовах Договору надає позивачу протягом строку доступності овердрафту можливість використання овердрафту в межах поточного ліміту (п. 1.1 Договору).

Пунктами 1.3, 1.4 Договору визначено, що максимальний ліміт за Договором складає 2 100 000,00 грн., в межах якого встановлюється поточний ліміт. На дату укладання Договору поточний ліміт складає 700 000,00 грн. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарних місяці на всі поточні рахунки позивача, відкриті у відповідача. При цьому, розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4 Договору. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 2 Договору.

Так відповідач, листом б/н від 05.01.2021 повідомив позивача про встановлення поточного ліміту овердрафту за Договором в сумі 5 830,00 грн. починаючи з 05.01.2021.

Листом відповідача б/н від 12.01.2021 позивач повідомлений про скасування поточного ліміту овердрафту, починаючи з 11.01.2021.

Листом відповідача № 97-5-4/149 від 21.01.2021 позивач повідомлений про те, що ліміт овердрафту було знижено/скасовано згідно з умовами Договору, зокрема, згідно з пп. 8.2.3 Договору.

Позивач стверджує, що здійснення відповідачем односторонньої відмови від виконання зобов`язань за укладеним між сторонами спору Договором призвело до приниження ділової репутації позивача та звернення останнього до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача 150 000,00 грн. моральної шкоди.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приписами частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", зокрема, визначено наступне:

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків .

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Звертаючись з даним позовом до суду, апелянт посилався на те, що умисно порушуючи свої зобов`язання за кредитним договором від 11.03.2020, відповідач здійснив дії з приниження ділової репутації позивача, звинувативши останнього в невиконанні договірних відносин та приховуванні від відповідача інформації про те, що позивач має дефолтний фінансовий стан і не здатний виконати свої зобов`язання за кредитним договором від 11.03.2020; предметом спору є не відносини з погіршення ділової репутації та відмови відповідача від співпраці, предметом спору виступають неправомірні дії відповідача, наслідком яких є приниження ділової репутації позивача, а також відшкодування моральної шкоди за наслідками неправомірних дій відповідача.

Між позивачем, як позичальником, та відповідачем як кредитором, укладено договір про надання овердрафту від 11.03.2020 № 015/80460/0831820 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач на умовах Договору надає позивачу протягом строку доступності овердрафту можливість використання овердрафту в межах поточного ліміту (п. 1.1 Договору).

Пунктами 1.3, 1.4 Договору визначено, що максимальний ліміт за Договором складає 2 100 000,00 грн., в межах якого встановлюється поточний ліміт. На дату укладання Договору поточний ліміт складає 700 000,00 грн. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарних місяці на всі поточні рахунки позивача, відкриті у відповідача. При цьому, розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4 Договору. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 2 Договору.

Відповідно до п.2.4 договору поточний ліміт овердрафту встановлюється щомісяця відповідно до фактичних сум/обсягу середньомісячних безготівкових надходжень на поточні рахунки позичальника, відкриті у банку.

Згідно п.2.5 договору поточний ліміт встановлюється на наступний банківський день після відправлення банком позичальнику відповідного повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 05.01.2021 банком було повідомлено позивача про те, що в період з 01.10.2020 року по 30.12.2020 року банком зафіксовано зменшення обсягу щомісячних безготівкових надходжень на поточні рахунки позичальника.

На виконання умов договору, з урахуванням вказаного, банком визначено з 05.01.2021 поточний ліміт овердрафту за договором в сумі 5 830,00 грн., але не більше наявної суми дебетового сальдо (у разі якщо сума дебетового сальдо перевищує новий розмір поточного ліміту овердрафту) на поточному рахунку до якого встановлений овердрафт на дату встановлення поточного ліміту. В разі відсутності (недостатності) грошових коштів на поточному рахунку позичальник може здійснювати платежі (перекази) в межах поточного ліміту, встановленого згідно цього повідомлення.

У відповідь на вказаний лист позивачем у листі від 14.01.2021 вих.№13, що надійшов до банку 15.01.2021, запросив документи, перелічені у листі, та просив розглядати цей лист як спробу досудового врегулювання виниклого спору.

Листом від 21.01.2021 банк повідомив позивача у відповідності до статті 8 Договору про скасування максимального ліміту та поточного ліміту овердрафту у зв`язку з порушенням умов/настанням обставин, визначених договором, а саме: п.8.2.9 договору - присвоєння позичальнику/поручителю неприйнятно високого ризику на підставах, визначених законодавством України та нормативними документами кредитора.

На виконання умов договору банк довів до відома позивача, що з 11.01.2021 максимальний ліміт та поточний ліміт овердрафту скасовуються. Відповідно до п.8.1 договору в дату скасування максимального ліміту та поточного ліміту дата закінчення строку овердрафту, тобто дата в яку позичальник повинен здійснити погашення будь-якої заборгованості за договором, є такою, що настала, та згідно пункту 8.6 договору позичальник втрачає право на користування овердрафтом. Заборгованість за овердрафтом є кредитною заборгованістю, що на дату скасування лімітів становить 0,00 грн., та переноситься для обліку на рахунок, а нараховані проценти за користування овердрафтом, сума яких на дату складання лімітів становить 0,00 грн., переноситься на рахунок.

У листі від 21.01.2021 №97-5-4/149 банк повідомив, що ліміт овердрафту було знижено/скасовано згідно з умовами договору про надання овердрафту, зокрема згідно з пп.8.2.3 договору (порушення справи про банкрутство або припинення позичальника/поручителя чи прийняття рішення про припинення юридичної особи та/або про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця позичальника/поручителя).

У листі від 14.01.2021 вих. №13 на адресу банку позивач зазначав, що у жовтні 2020 сума надходжень на його рахунки в банку склала 2 386 996,00 грн., у листопаді 2020 склала 3 025 336,00 грн., у грудні 2020 склала 2 088 024,00 грн., за 15 днів січня 2021 - 1,4 млн. гривень.

Проте, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного позивачем до матеріалів справи не надано, а отже не доведено, що встановлений банком поточний ліміт овердрафту за договором з 05.01.2021 в сумі 5 830,00 грн., встановлений неправильно.

Як вбачається з даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 10.12.2020 Господарським судом Київської області у справі №911/3533/20 прийнято заяву особи про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» (ідентифікаційний код 39106787) до розгляду.

Призначено підготовче засідання на 21.12.2020.

Вказана ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14.12.2020.

З огляду на викладене, позивачем не доведено неправомірність дій банку у вигляді повідомлення від 05.01.2021, від 12.01.2021, від 21.01.2021 про зменшення/скасування ліміту овердрафту згідно з умовами договору про надання овердрафту, зокрема згідно з пп.8.2.3 договору (порушення справи про банкрутство або припинення позичальника/поручителя чи прийняття рішення про припинення юридичної особи та/або про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця позичальника/поручителя).

Як вбачається з даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 22.01.2021 була оприлюднена ухвала Господарського суду Київської області від 14.01.2021 про залишення без задоволення та відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» (ідентифікаційний код 39106787).

Позивач зазначає, що до заяви вих. №22 від 01.02.2021 про поновлення поточного ліміту у сумі 700 000,00 грн., ним було долучено копію ухвали суду від 14.01.2021 на 5 арк., проте, докази надіслання вказаного листа до банку в матеріалах справи відсутні, як і не зазначено позивачем про результати розгляду вказаного звернення.

З огляду на викладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача та приниження ділової репутації позивача, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову в позові.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

Посилання апеллянта на призначення розгляду справи в порядку спрощеного провадження без врахування думки сторін, що є порушенням п.8 ч.3 ст.247 ГПК України, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При поданні позову про стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди, позивач не клопотав про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін з обґрунтуванням підстав, визначених в ч.1 ст.247 ГПК України.

За матеріалами справи відсутні підстави, які б свідчили про неможливість розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження згідно ч.4 ст.247 ГПК України.

Отримавши ухвалу суду від 22.02.2021 про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження, позивач не подав жодних заперечень до суду та не клопотав про призначення справи в судове засідання з викликом сторін, у зв`язку з чим місцевий господарський суд правомірно розглянув справу у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Посилання апелянта на неприйняття відповідачем участі у розгляді справи та не подання ним відзиву на позовну заяву, не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки подання відзиву на позовну заяву є правом відповідача, а його неподання надає суду можливість розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції про відмову в позові, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Виходячи з правил ч. 4 ст. 11 ГПК України, апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 , серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову в позові.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМОНТАЖБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі №910/1608/21.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМОНТАЖБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі №910/1608/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі №910/1608/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОМОНТАЖБУД".

4. Матеріали справи №910/1608/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова