номер провадження справи 28/137/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 Справа № 908/2836/21

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справу:

за позовом керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (690066, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -

1. Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя. пр. Соборний, 206)

2. комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради (69076, м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 28-а)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «КОНДОР ЛОГІСТИК» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд 84, кв. 1-Б)

про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради та комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «КОНДОР ЛОГІСТИК» про стягнення заборгованості у розмірі 96329,24 грн., які складаються з 90288,00 грн. заборгованості та 6041,24 грн. пені.

В обґрунтування підстави для звернення з позовом до суду прокурор зазначив неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної поставки товару (нафти та дистиляти (Бензин А-95) в рамках договору поставки товару №218-2210 від 09.12.2020, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання, приймаючи до уваги умови договору та приписи діючого законодавства, боржнику нарахована пеня за період прострочення з 01.01.2021 по 30.06.2021.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 29 ГПК України та умови договору поставки товару №218-2210 від 09.12.2020, прокурор зазначив, що даний спір повинен розглядатися Господарським судом Запорізької області.

В прохальній частині позову прокурор просив суд розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/2836/21, присвоєно справі номер провадження 28/137/21, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у даній справі, але не пізніше 04.11.2021.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 11.10.2021 (арк.с 82).

Відповідач не скористався наданим законом правом на подання письмового відзиву до суду із зазначенням своєї правової позиції щодо заявленого позивачем позову. Будь-яких заперечень, письмових пояснень з боку відповідача до суду не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 03.12.2021.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 25.11.2021, оскільки матеріали справи достатні для прийняття рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

11.11.2020 на офіційному веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель оприлюднено оголошення про проведення КНП «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради спрощеної процедури закупівлі предмету «Нафта і дистиляти (Бензин А-95) «Неетильований бензин А95» у кількості 4400 літрів з очікуваною вартістю 100 000,00 грн.

Замовником 11.11.2020 у вказаному оголошенні оприлюднено тендерну документацію, у складі якої наявний Додаток 1 - Специфікація та медико-технічні вимоги до предмета закупівлі.

Предметом закупівлі, відповідно до вказаної Специфікації є Неетильований бензин А-95 у кількості 4400 літрів.

Відповідно до п. 1.5 даної Специфікації встановлено, що однією із умов є здійснення Учасником продажу нафтопродуктів через стаціонарну мережу автозаправних станцій (АЗС) у Хортицькому районі, що призначені для заправки транспортних засобів моторним пальним, по картках або скретч-карток (талонів-дозволів), відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» від 20.12.1997 № 1442 (зі змінами та доповненнями).

Під час розкриття тендерних пропозицій, 25.11.2020 Замовником обрано переможця процедури закупівлі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (далі - Переможець, Постачальник), оскільки тендерна документація останнього відповідає встановленим вимогам та пропозиція якого є найнижчою серед інших учасників.

27 листопада 2020 року комунальне некомерційне підприємство «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради опубліковано повідомлення про намір укласти договір з ТОВ «Кондор Логістик» на суму 90 288,00 грн.

За результатом проведеної процедури закупівлі 09.12.2020 КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР (покупець, позивач-2 у справі) укладено з ТОВ «Кондор Логістик» (постачальник, відповідач у справі) договір № 218-2210 на поставку бензину А-95 в кількості 4400 літрів (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі Покупцю товари, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити визначений товар.

Предметом закупівлі відповідно до п. 1.2 Договору є ДК 021:2015 код -09130000-9 - Нафта і дистиляти (Бензин А-95) (09132100-4 Неетильований бензин). Кількість, асортимент, ціна кожної одиниці Товару визначається у відповідній специфікації, яка є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток №1 до договору).

Відповідно до Специфікації до Договору № 218-2210 від 09.12.2020 товаром, що поставляється, є Бензин А-95 у кількості 4400 літрів.

Відповідно до п. 3.1 Договору - ціна цього Договору становить 90288,00 грн., в т.ч. ПДВ 15048,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що оплата Покупцем товару здійснюється після його отримання при наявності фінансування, відповідно накладній, у строк до 30 діб з дати постачання товару.

Розділом V Договору визначено умови поставки товару, а саме: строк поставки товару листопад - грудень 2020 року (п. 5.1 Договору); місцем поставки товару є: вул. Новгородська, 28А, Запорізька обл., м. Запоріжжя, Хортицький район, 690796, приміщення каси КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР (п. 5.2 Договору).

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи 09.12.2020 Постачальник передав у власність КНП «Міська дитяча лікарня №5» паливні картки ТОВ «ІНТЕР КАРД», на підставі яких Замовник мав отримати предмет закупівлі - пальне, в кількості 440 шт. по 10 літрів, що підтверджується копією акту приймання-передачі паливних карток та видаткової накладної.

За змістом Постанови КМУ «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» від 20.12.1997 № 1442 - картка - це довірчий документ, що підтверджує право його власника на отримання через АЗС певного виду палива в кількості номіналу карти.

Тобто, картки є засобом для отримання предмету закупівлі - бензину.

В свою чергу, Замовником 16.12.2020 на виконання умов Договору №218-2210 від 09.12.2020 переховано кошти на рахунок ТОВ «Кондор Логістик» в сумі 90 288,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1397 від 11.12.2020.

Як зазначив прокурор 17.12.2020 Постачальник вилучив попередні картки для отримання палива у кількості 440 шт. та передав у власність КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР картки у кількості 11 шт. по 400 літрів кожна, за якими КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР мала б отримати закуплений бензин.

Втім, внаслідок відсутності пального за такими картками КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР складено службові документи (фіскальні чеки) №26250, №25464, №33324 від 25.02.2021, №№ 27390, 27389, 27396, 27387, 27395, 27394, 27393, 27392, 27386, 27391, 27388 від 24.06.2021.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №218-2210 від 09.12.2020 стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У частині 1 ст. 175 ГК України закріплено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ч. 2 ст. 693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Отже, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Відповідно до ст. 197 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором, або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Отже, факт закінчення строку дії двостороннього договору, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього договору і не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку. Навіть після закінчення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Аналогічна правова позиція сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17.

Матеріали справи свідчать про виконання позивачем зобов`язань щодо повної оплати вартості предмету договору №218-2210 від 09.12.2020, а саме Бензину А-95 у кількості 4400 літрів загальною вартістю 90.288,00 грн.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частинами 1-2 ст. 615 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

В листі № 2085 від 13.04.2021 відповідач зазначив, що обмежувальні карантинні заходи та заборони, запроваджені в Україні у зв`язку із поширенням на території держави гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, зростання світових цін на нафту, що дало поштовх подальшому зростанню цін в оптовій та дрібнооптовій торгівлі і відповідно підвищення цін на АЗС України вплинули на господарську діяльність ТОВ «Кондор Логістик». У зв`язку з наявними технічними проблемами в системі відпуску пального, Постачальник пропонував здійснювати відпуск пального частково та просив продовжити термін виконання договірних зобов`язань до 31.12.2021.

Частиною 1 ст. 672 ЦК України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Втім, матеріали справи не містять доказів повного або частково виконання відповідачем зобов`язань за договором. Також суду не надані докази погодження сторонами іншого строку виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки пального.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної поставки товару, не надав та доводів прокурора не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимога про стягнення заборгованості у розмірі 90.288,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у заявленій позивачем сумі.

За порушення відповідачем строків сплати отриманого товару прокурор, враховуючи положення п. 7.2 договору, просив стягнути 6041,24 грн пені за період прострочення з 01.01.2021 по 30.06.2021.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що за несвоєчасну поставку товару до діючого договору постачальник сплачує покупцю пеню у разі 0,5% заборгованого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ діючого на момент нарахування пені.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України та умови договору, суд дійшов висновку, що наданий прокурором розрахунок пені за період прострочення з 01.01.2021 по 30.06.2021 у розмірі 6041,24 грн є правильним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору, тому вимога щодо стягнення пені у розмірі 6041,24 грн судом задовольняється.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Виходячи з положень наведених статей, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної поставки товару (Бензин А-95) в рамках договору поставки товару №218-2210 від 09.12.2020 суду не надав. Викладені у позові обставини не спростовував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради та комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «КОНДОР ЛОГІСТИК» про стягнення заборгованості у розмірі 96329,24 грн задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КОНДОР ЛОГІСТИК» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд 84, кв. 1-Б, ідентифікаційний код 39046990) на користь комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №5» Запорізької міської ради (69076, м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 28-а, ідентифікаційний код 05498789, р/р (IBAN) №UA0024546 Держказначейська служба України, м. Київ, ІПН 13, МФО 820172) грошові кошти у розмірі 90.288,00 грн (дев`яносто тисяч двісті вісімдесят вісім грн 00 коп.), пеню у сумі 6.041,24 грн.(шість тисяч сорок одну грн. 24 коп.). Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КОНДОР ЛОГІСТИК» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд 84, кв. 1-Б, ідентифікаційний код 39046990) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя (, юридична адреса: вул. Добролюбова, буд. 14, м. Запоріжжя,) на р/р № UA0000271, код класифікації видатків бюджету 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, кошти, витрачені у 2021 році на сплату судового збору при здійснені представництва інтересів держави у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.). Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2021 року.

Суддя О.В. Федорова