РІШЕННЯ

м. Київ

10.11.2021Справа № 910/9374/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/9374/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (код 20588716; 07300, Київська обл., м. Вишгород)

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код 00100227; 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25)

про стягнення заборгованості у розмірі 1 353 952 137,15 грн.

за участю представників:

від позивача: Войтюк Д.В., ордер серії КС №697156 від 18.06.21

від відповідача: Франюк А.В., довіреність № 330 від 30.12.20

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про участь у балансуючому ринку у розмірі 1 353 952 137,15 грн., з яких: 1 127 282 668,26 грн. - заборгованості за балансуючу електроенергію; 67 749 372,87 грн. - пені; 78 909 786, 78 грн. - штрафу; 62 995 396,57 грн. - інфляційних втрат; 16 916 912, 67 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №0422-04012 від 26.04.2019 щодо вчасної оплати за балансуючу електричну енергію, придбану у жовтні - грудні 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/9374/21; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.07.2021р.

06.07.2021 через відділ діловодства суду Відповідачем подано відзив на позовну заяву. Згідно даного відзиву Відповідач в повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

- у зв`язку із систематичним порушенням рядом учасників ринку - сторонами, відповідальними за небаланс, своїх фінансових зобов`язань перед ОСП, на поточний рахунок відповідача зі спеціальним режимом використання не накопичує в достатній мірі коштів для належного проведення ОСП розрахунків на балансуючому ринку;

- відповідач на щоденній основі здійснює розрахунки за спірним договором, з платежів, які надходять від учасників ринку, та надає відомості та докази про оплату суми основної заборгованості в розмірі 92 173 906,32 грн. у період з 03.06.2021 по 02.07.2021, що не враховано Позивачем при поданні вказаного позову;

- наведений позивачем розрахунок штрафу, пені, інфляційних втрат та відсотків річних, у яких строк прострочення обрахований по спливу 4 робочих днів з дати направлення відповідного рахунку-фактури, є некоректним і таким, що не узгоджується з дійсними фактичними обставинами;

- застосування штрафу є неправомірним оскільки положення абз. 3 ч. 2 статті 231 ГК України, на яку посилається Позивач, не можуть бути застосовані, оскільки спір стосується невиконання грошової вимоги, а не поставки товарів;

- позивачем неправомірно нараховано пеню, адже з п.4.4 на який посилається позивач, не вбачається з якої саме сторони договору підлягає стягненню пеня;

- вимога про стягнення 3% річних та інфляційна складова також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основної вимоги, яка не підлягає задоволенню.

19.07.2021 позивачем подано суду Заяву про збільшення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 20.07.2021 суд, протокольною ухвалою залишив без розгляду заяву про збільшення позовних вимог. Підготовче засідання відкладено до 11.08.2021.

22.07.2021 Позивачем подано Відповідь на відзив, де крім іншого зазначив, що сторонами договору були визначені конкретні умови договору та порядок виконання зобов`язань, визначена відповідальність за неналежне виконання зобов`язань.

11.08.2021 Позивачем до суду подано Заяву про зміну предмету позову.

09.08.2021 Відповідачем суду подано Заперечення на відповідь на відзив, де, зокрема, зазначив, що за період з 05.07.2021 по 03.08.2021 Відповідачем сплачено на користь позивача суму основної заборгованості в розмірі 428 265 014,28 грн. .на підтвердження чого надано відповідні платіжні доручення.

У підготовчому засіданні 11.08.2021 суд, дослідивши заяву про зміну предмету позову та заслухавши пояснення представників, протокольною ухвалою не прийняв до розгляду останню, оскільки така заява подана всупереч вимог ст.46 ГПК України.

Крім того, Відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати в період з 04.08.2021 по 10.08.2021 основної заборгованості на суму 76 811 494,18грн.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 08.09.2021р.

17.08.2021 Позивачем подано апеляційну скаргу на протокольну ухвалу від 11.08.2021 про залишення заяви про зміну предмета позову без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021, суд керуючись пп.17 та 17.11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.08.2021 у справі № 910/9374/21, яка занесена до протоколу судового засідання від 11.08.2021 повернуто ПАТ «Укргідроенерго».

29.08.2021 Позивачем подано апеляційну скаргу на протокольну ухвалу від 11.08.2021 про залишення заяви про зміну предмета позову без розгляду.

06.09.2021 Позивачем до суду подано Пояснення щодо апеляційної скарги від 27.08.2021р. Згідно даних пояснень Позивач зазначає, що останню подано помилково та не має наміру оскаржувати протокольну ухвалу від 11.08.2021 про залишення заяви про зміну предмета позову без розгляду.

Також, 06.09.2021 Позивачем подано Пояснення на заперечення на відповідь на відзив.

07.09.2021 Позивачем до суду подано клопотання про відкликання апеляційної скарги від 27.08.2021.

08.09.2021 Відповідачем до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати в період з 11.08.2021 по 07.09.2021 основної заборгованості на суму 193 466 918,32грн.

Також, 08.09.2021 Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру неустойки, а саме застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК, ч.ч. 1,2 ст. 233 ГК України та зменшити розмір штрафних санкцій, процентів річних та неустойки на 99%.

У підготовчому засіданні 08.09.2021 оголошено перерву до 28.09.2021р.

24.09.2021 Позивачем до суду подано Заперечення на клопотання про зменшення розміру пені та 3% річних.

28.09.2021 Відповідачем до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати в період з 08.09.2021 по 27.09.2021 основної заборгованості на суму 158 402 997,14 грн.

За наслідками підготовчого засідання, яке відбулось 28.09.2021 суд протокольною ухвалою постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.10.2021р.

20.10.2021 представником Відповідача до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 20.10.2021 клопотання задоволено та відкладено розгляд справи на 10.11.2021р.

09.11.2021 Відповідачем до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати в період з 28.09.2021 по 02.11.2021 основної заборгованості на суму 183 389 473,59 грн.

Також, 09.11.2021 р. Відповідачем через відділ діловодства суду подано Заяву про закриття провадження у справі в частині суми основного боргу.

У судовому засіданні 10.11.2021, після закінчення дослідження доказів, з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в якому посилались на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 10.11.2021 було оголошено ухвалу про закриття провадження в частині вимог про стягнення 1 110 596 038,20 грн. - основної заборгованості, у зв`язку із відсутністю предмету спору, а також, вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.05.2019 ПрАТ «НЕК «Укренерго» приєднало ПрАТ «Укргідроенерго» до умов договору (ідентифікатор договору № 0422-04012, дата акцептування 26.04.2019) про участь у балансуючому ринку, що підтверджується повідомленням за вих. №01/15416.

У цьому повідомленні зазначено, що договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статті 634 Цивільного кодексу України та розміщений на офіційному сайті ДП «НЕК «Укренерго».

Пунктом 1.1. Договору (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому.

Відповідно до п. 1.2. Договору (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ППБ зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього Договору та Правил ринку.

Розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається у відповідності до Правил ринку (п. 2.2. Договору в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Для розрахунків за цим Договором використовуються обсяги електричної енергії, купленої-проданої на балансуючому ринку ППБ (п. 3.1. Договору в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 4.1. Договору (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виставлення рахунків та здійснення платежів здійснюються відповідно до процедур та графіків, визначених у Правилах ринку.

Крім цього, п. 4.2. Договору (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за підсумками місяця ППБ складає та надсилає ОСП у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) два примірники підписаного зі своєї сторони Акта приймання-передачі наданих послуг з балансування (далі - Акт), який ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує протягом трьох робочих днів з моменту його отримання від ППБ або надсилає мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що мають бути усунені.

Відповідно до п. 7.7.4. Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 зі змінами та доповненнями (далі - Правила ринку) оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.

Відповідно до п. 7.8.1. Правил ринку якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом. Якщо за результатами розгляду запиту платіжного документа будуть виявлені суми, що підлягають поверненню, учасники ринку та ОСП (у якості АР) зобов`язані здійснити перерахування надлишкових сум на відповідний рахунок.

Згідно з п. 5.4. Договору (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ОСП зобов`язується здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату проданої ППБ балансуючої електричної енергії на умовах, визначених Правилами ринку та цим Договором.

У свою чергу, відповідно до пп. 1 п. 5.3. Договору (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ППБ має право отримувати від ОСП оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за продану ППБ на балансуючому ринку електричну енергію.

У відповідності до умов Договору та Правил ринку ПрАТ «Укргідроенерго» Відповідачу було продано електричну енергію, та, у відповідності до п. 4.2. Договору, ППБ було складено та надіслано ОСП відповідні Акти купівлі-продажу балансуючої електричної енергії № БР/20/010-№ 0422 від 31.10.2020, № БР/20/11-№ 0422 від 30.11.2020, № БР/20/12-№ 0422 від 31.12.2020, які були підписані Відповідачем без зауважень та заперечень.

Також, як вбачається з матеріалів справи, Позивачем виставлено Відповідчу рахунки на оплату балансуючої електричної енергії, придбаної НЕК «Укренерго» у жовтні - грудні 2020.

Так, за продану НЕК "Укренерго" у жовтні - грудні 2020 року балансуючу електричну енергію ПрАТ «Укргідроенерго» у жовтні 2020 року - січні 2021 року виставило Відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 1 132 566 959,82 грн.

При цьому, відповідач свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконував, здійснював оплату за продану балансуючу електричну енергію частково та з порушенням строків, встановлених договором, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

За розрахунком позивача, станом на день подання позову до суду (09.06.2021) у відповідача існувала заборгованість у розмірі 1 127 282 668,26 грн.

Крім того, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про участь у балансуючому ринку, позивач нараховує на суму боргу: 67 749 372,87 грн. - пені; 78 909 786, 78 грн. - штрафу; 62 995 396,57 грн. - інфляційних втрат; 16 916 912, 67 грн. - 3% річних.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 509 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що у період з жовтня 2020 р. по грудень 2020р. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором про участь у балансуючому ринку, що підтверджується підписаними між сторонами актами купівлі-продажу балансуючої енергії, копії яких містяться в матеріалах справи.

Проте, відповідач свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконував, здійснював оплату частково та з порушенням строків, встановлених договором, внаслідок чого у ПрАТ «НЕК «Укренерго» утворилась заборгованість, яка станом на день подання позову до суду (09.06.2021), за доводами позивача становила 1 127 282 668,26 грн.

Разом із тим, з наданих відповідачем доказів, вбачається, що за період з 03.06.2021 по 09.06.2021 Відповідачем сплачено на користь Позивача грошові кошти в розмірі 16 686 639,05 грн.

Оскільки такі кошти сплачені до подання позову до суду (09.06.2021) то суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

В подальшому, після відкриття провадження у цій справі, відповідачем здійснено оплату заборгованості у розмірі 1 110 596 038,20 грн.

Таким чином, за наявними в матеріалах справи доказами, станом на час розгляду цієї справи по суті основна заборгованість ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ПрАТ «НЕК «Укренерго» відсутня.

За таких обставин, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021р. закрито провадження у справі №910/9374/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення заборгованості у розмірі 1 353 952 137,15 грн., в частині вимог про стягнення 1 110 596 038,20 грн. - основної заборгованості, у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Предметом розгляду справи залишається вимога Позивача про стягнення з відповідача 67 749 372,87 грн. - пені; 78 909 786, 78 грн. - штрафу; 62 995 396,57 грн. - інфляційних втрат; 16 916 912, 67 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат і встановив, що вони вірні. Стягненню з Відповідача підлягає: 62 995 396,57 грн. - інфляційних втрат та 16 916 912, 67 грн. - 3% річних.

Щодо вимоги про стягнення 67 749 372,87 грн. - пені та 78 909 786,78 грн. - штрафу, суд вказує наступне.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 4.4. Договору (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадку порушення строків розрахунків відповідно до Правил ринку та/або цього Договору ППБ має право нарахувати пеню в розмірі 0,1 % від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день прострочення) за кожен день такого прострочення у порядку, передбаченому Господарським кодексом України.

Таким чином, у зв`язку з порушенням НЕК "Укренерго" умов Договору щодо здійснення своєчасних розрахунків за придбану у жовтні - грудні 2020 року балансуючу електроенергію, ПрАТ "Укргідроенерго", керуючись п. 4.4 Договору, правомірно нараховано пеню у розмірі 67 847 372,87 грн. Перевіривши наданий розрахунок суд дійшов висновку, що він вірний.

Також, частиною 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості

За розрахунком Позивача розмір штрафу за порушення НЕК "Укренерго" умов Договору щодо здійснення своєчасних розрахунків за придбану у жовтні - грудні 2020 року балансуючу електроенергію становить: 78 909 786,78 грн. (1 127 282 668,26 грн * 7 %/100). Перевіривши наданий розрахунок суд дійшов висновку, що він вірний.

Таким чином, у зв`язку з порушенням НЕК "Укренерго" умов Договору щодо здійснення своєчасних розрахунків за придбану у жовтні - грудні 2020 року балансуючу електроенергію з НЕК "Укренерго" на користь ПрАТ "Укргідроенерго", підлягає до стягнення 67 749 372,87 грн. - пені; 78 909 786, 78 грн. - штрафу; 62 995 396,57 грн. - інфляційних втрат; 16 916 912, 67 грн. - 3% річних.

В задоволенні позовних вимог в частині 16 686 639,05 грн. - суми основної заборгованості, яка сплачена відповідачем до подання позову, судом відмовлено.

Таким чином, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково.

У поданому суду клопотанні Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій (пені та 3% річних) на 99%. При цьому Відповідач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення, відповідач просить врахувати специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні. З метою забезпечення оптимального балансу інтересів сторін у спорі та запобігання настанню негативних наслідків для сторін зокрема, і енергетичного сектору країни загалом, беручи до уваги добросовісність поведінки НЕК «Укренерго» та істотність обставин, що зумовили невчасне здійснення розрахунків із позивачем, щ є винятковим випадком, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів наявності збитків та інших негативних наслідків порушення зобов`язання відповідача, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, просить зменшити розмір нарахованої позивачем пені та 3% річних на 99%.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Тобто, зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (така правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 01.08.2019р. у справі №922/2932/18, від 08.10.2019р. у справі №922/2930/18, від 08.10.2019 р. у справі № 923/142/19, від 09.10.2019 р. у справі №904/4083/18).

З огляду на мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв (ст.233 ГК України), суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Відповідач виконав зобов`язання щодо оплати вартості проданої ППБ балансуючої електричної енергії із порушенням строку, що й зумовило звернення Позивача із даним позовом до суду.

Нараховані позивачем пеня та 3% річних не є надмірно великими з урахуванням суми основної заборгованості яка утворилась, та є справедливою компенсацією за несвоєчасне виконання відповідачем договірного зобов`язання з оплати за продану електричну енергію.

За таких обставин клопотання відповідача про зменшення пені та 3% річних не підлягає до задоволення.

Інші заперечення відповідача не спростовують встановлених вище фактичних обставин справи та висновку суду щодо часткового задоволення позовних вимог.

ЄСПЛ нагадав, що §1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди наводити обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен аргумент.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості у розмірі 1 353 952 137,15 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код 00100227; 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри,25) на користь приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (код 20588716; 07300, Київська обл., м. Вишгород) 67 847 372,87 (шістдесят сім мільйонів вісімсот сорок сім тисяч триста сімдесят дві) грн. - пені; 78 909 786, 78 (сімдесят вісім мільйонів дев`ятсот дев`ять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. - штрафу; 62 995 396, 57 (шістдесят два мільйони дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч триста дев`яносто шість) грн. - інфляційних втрат; 16 916 912, 67 (шістнадцять мільйонів дев`ятсот шістнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. - 3% річних та 784 708,27 (сімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот вісім) грн. судового збору.

3. В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.11.2021.

Суддя Ігор Курдельчук