РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2021Справа № 910/8074/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРЕЙНСВАРД"

про стягнення 6 225,00 грн.,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРЕЙНСВАРД" про стягнення збору за зберігання вантажів у розмірі 6 225,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, ухвалою було встановлено строк відповідачу, який становить 15 днів з дня вручення вказаної ухвали, для подачі до суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, а також усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

22.06.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позову.

01.07.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість заперечень відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Беручи до уваги запровадження карантину та особливого режиму роботи суду, зважаючи на період перебування судді Приходько І.В. на лікарняному та у відпустці, завершальний розгляд справи здійснювався 24.11.2021.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 відповідачем на станцію Дубно Львівської Залізниці було надано лист № 16, згідно якого відповідач просив подати вагони на колію загального користування станції Дубно для забезпечення навантаження.

18.12.2020 о 09:10 на місця загального користування було подано вагони №: 95778155, 95775169, 95776944, 95670105, 95814802, складено пам`ятку про подавання вагонів ГУ-45, яка підписана представниками позивача та відповідача.

Позивач вказує на те, що 18.12.2020 о 16:40 год. працівниками станції Дубно зафіксовано ввезення вантажу для навантаження у вагони та навантажувальні пристрої біля вагонів. Даний факт засвідчено у акті загальної форми №2891, який складено у відповідності до Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.

В подальшому, 18.12.2020 о 22:30 менеджером відповідача було надано повідомлення про закінчення вантажних операцій. На виконання заяви відповідача №64 від 18.12.2020 зазначені вагони було подано для перевірки тари та брутто вагонів.

В період 18.12.2020 з 23:50 год. по 00:39 год. 19.12.2020 здійснювалося зважування вагонів, що підтверджується актом загальної форми №2912 від 19.12.2020.

Результат зважування вагонів з вантажем відповідача зафіксовано у Книзі зважування, на вагонних вагах форми ГУ-36. Отриманий результат зважування вагонів занесено у накладну №38208286, яку оформлено 19.12.2020 о 00:56 год.

Отже, позивач зазначає, що зберігання вантажу на місцях загального користування тривало з 18.12.2020 о 16:40 год. по 19.12.2020 о 00:39, внаслідок чого нараховано 3760,60 грн. збору за зберігання вантажу, який внесено до накопичувальної картки № 22120751.

Крім того на підставі листа за №168 від 22.12.20 на колію загального користування станції Дубно було подано вагони №№95428975, 95298485 для забезпечення заявки на навантаження відповідача. Згідно пам`ятки №237 про подавання вагонів дані вагони подано на колії станції 23:40 год. 22.12.2020.

23.12.2020 о 17:30 год. працівниками станції Дубно зафіксовано ввезення вантажу для навантаження у вагони та навантажувальний пристрій. Даний факт засвідчено у акті загальної форми №2948, який складеному відповідності до Правил складання актів.

В подальшому, 23.12.2020 о 22:50 менеджером відповідача було надано повідомлення про закінчення вантажних операцій. На виконання заяви відповідача №180 зазначені вагони було подано для перевірки тари та брутто вагонів.

24.12.2020 завершено зважування вагонів, час забирання вагонів 03:46 год. 24.12.2020.

Результат зважування вагонів з вантажем відповідача зафіксовано у Книзі зважування, на вагонних вагах форми ГУ-36. Отриманий результат зважування вагонів занесено у накладну №38313516, яку оформлено 24.12.2020 о 04:22 год.

Отже, позивач зазначає, що зберігання вантажу на місцях загального користування тривало з 23.12.2020 о 17:30 год. по 24.12.2020 о 03:46, внаслідок чого нараховано 1426,90 грн. збору за зберігання вантажу, який внесено до накопичувальної картки № 24120756.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, зважаючи на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до п.9 розділу 7 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087 за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Розділом III Збірника тарифів на перевезення вантажів у межах України та пов`язані з ними послуги передбачено розмір ставок зборів за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Збірника тарифів передбачений збір за зберігання вантажів на місцях загального користування.

Відповідно до п.2.1. Збірника тарифів термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами. Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі: 4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн.

Згідно п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5085 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Судом приймаються доводи позивача про те, що суми нарахованих зборів включені у накопичувальні картки №22120751; №24120756, які складено станцією призначення Дубно Львівської залізниці. При цьому, у своєму відзиві відповідач не спростовує факту правомірності та обґрунтованості нарахування позивачем збору за зберігання вантажу поза межами термінів безоплатного зберігання відповідно до п.2.1. Збірника тарифів.

Враховуючи викладене суд визнає доведеним розмір збору за зберігання вантажу у вагонах на місцях загального користування. Одночасно суд зазначає про правомірність застосування позивачем коригуючого коефіцієнту та обчислення розміру збору з урахуванням ПДВ, внаслідок чого остаточна сума збору становить 6 225,00 грн. (4 512,72 грн. та 1 712,28 грн. відповідно).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 6 225,00 грн.

Судовий збір покладається на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРЕЙНСВАРД" (Україна, 03038, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА ФЕДОРОВА, будинок 32 ЛІТЕРА А, 3-Й ПОВЕРХ; ідентифікаційний код 41564379) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) збір за зберігання у розмірі 6 225,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2021.

Суддя І.В. Приходько