ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7955/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62, ідентифікаційний код 00190911) до Приватного підприємства "Інтерсервіс" (51937, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект 40 років Перемоги, буд. 13, кв. 24, ідентифікаційний код 32540771) про стягнення 5 925,00 грн. пені та 4 866,00 грн. 10% штрафу

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №3182/1 від 05.08.2021 про стягнення з Приватного підприємства "Інтерсервіс" заборгованості на загальну суму 10 791,00 грн., з яких:

- 5 925,00 грн. пеня за період з 11.02.2021 по 14.03.2021;

- 4 866,00 грн. 10% штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №519 від 08.12.2020 в частині своєчасної поставки товари, а саме строк поставки до 10.02.2021, проте відповідачем поставлено товар:

- 05.03.2021 за експрес-накладною Нова пошта №4438 на суму 37 212,00 грн.;

- 15.03.2021 за експрес-накладною Нова пошта №3956 на суму 11 448,00 грн.

Ухвалою суду від 22.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/7955/21, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.09.2021.

Поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилися ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, отримана відповідачем 30.09.2021, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі. Відповідач у строк, встановлений ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2021, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач, покупець) та Приватним підприємством "Інтерсервіс" (далі - постачальник, відповідач) 08.12.2020 укладено договір поставки №519 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого з метою здійснення господарської діяльності постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в специфікаціях (додатках) до договору (далі - товар), які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених договором.

У пункті 2.1. договору сторони визначили, що детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в специфікаціях (додатках) до договору.

Постачальник зобов`язується поставити покупцю товар способом і на умовах, зазначених в специфікаціях (додатках) до договору; умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010 (пункт 3.1. договору).

Відповідно до умов пункту 3.7. договору датою поставки товару є:

- дата передачі товару постачальником покупцеві, яка зазначена в підписаній обома сторонами видатковій накладній, товарно-транспортній накладній;

- дата передачі товару згідно залізничної накладної постачальником органу залізничного транспорту при поставці товару на умовах FCA, CPT - станція відправлення;

- дата отримання товару згідно залізничної накладної покупцем від органу залізничного транспорту при поставці товару на умовах DDP - станція призначення.

Зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються повністю виконаними в момент підписання сторонами договору акту прийому-передачі товару за якістю (у випадку оплати товару за акредитивною формою: акту приймання-передачі товару за кількістю та якістю) (пункт 3.8. договору).

Так, у пункті 3.10. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується поставити товар покупцю в строки, визначені в специфікації до договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця товару належної якості.

Дата поставки товару визначається в специфікаціях до договору (пункт 3.11. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору загальна вартість товару за договором становить суму партій товару по всіх специфікаціях (додатках) до договору.

Відповідно до умов пункту 4.2. договору ціна кожного найменування товару, його марки, вид, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару вказуються в специфікаціях (додатках) до договору.

У пункті 11.2 договору сторони передбачили, що у разі порушення термінів поставки товару за договором покупець має право стягнути з постачальника пеню у розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення; у разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

У пункті 13.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021, а в частині гарантійних зобов`язань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар.

Сторонами підписано специфікацію № 1 від 08.12.2020 до договору, в якій сторонами були погоджені умови щодо характеристик товару, його кількість, ціну, умови щодо порядку поставки та розрахунку, зокрема, у специфікації сторони погодили поставку:

1) пускач магнітний ПМА-3302 40А 36В 50Гц у кількості 13 шт. за ціною без ПДВ 1 190,00 грн.; сума без ПДВ 15 470,00 грн.; термін поставки - 30 календарних днів з моменту отримання листа-заявки;

2) пускач магнітний ПМА-3302 40А 380В 50Гц у кількості 14 шт. за ціною без ПДВ 1 110,00 грн.; сума без ПДВ 15 540,00 грн.; термін поставки - 30 календарних днів з моменту отримання листа-заявки;

3) пускач магнітний ПМА-5102 220В 50Гц у кількості 6 шт. за ціною без ПДВ 1 590,00 грн.; сума без ПДВ 9 540,00 грн.; термін поставки - 30 календарних днів з моменту отримання листа-заявки;

Всього з ПДВ 48 660,00 грн.

Відповідно до п.2 специфікації № 1 від 08.12.2020 умовами поставки товару є: DDP, склад АТ "Марганецький ГЗК" (згідно Інкотермс-2010). Приймання товару по кількості та по якості проводиться на складі покупця з підписанням акта приймання-передачі товару за кількості та якістю.

Порядок поставки: поставка товару за специфікацією здійснюється постачальником тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця. Заявка покупця направляється рекомендованим листом та на електронну адресу постачальника e-mail з електронної адреси покупця e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 або ІНФОРМАЦІЯ_2 і така заявка є підставою для поставки товару за специфікацією. Датою отримання постачальником заявки є дата її відправлення покупцем електронною поштою. У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує обсяг поставки і терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказали в специфікації. Письмове підтвердження (заявку) зі сторони покупця підписує заступник голови правління з комерційних питань (або особа яка виконує його обов`язки) (п.6 специфікації №1 від 08.12.2020).

Заявка на поставку товару №88 від 11.01.2021 відправлена покупцем на електрону пошту постачальника 11.01.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, обумовлений в специфікації № 1 від 08.12.2020 товар було поставлено відповідачем наступним чином:

1) пускач магнітний ПМА-3302 40А 36В 50 Гц в кількості 13 шт., пускач магнітний ПМА-3302 40 А 38ОВ в кількості 14 шт. на суму 37 212,00 грн. поставлені відповідно до видаткової накладної № 706 від 03.03.2021 та експрес-накладної Нова пошта №4438 від 05.03.2021 (а.с.15,17).

2) пускач магнітний ПМА-5102 220В 50 Гц в кількості 6 шт. на суму 11 448,00 грн. поставлені відповідно до видаткової накладної № 707 від 12.03.2021 та експрес-накладної Нова пошта №3956 від 15.03.2021 (а.с.16,18).

Звертаючись із позовною заявою до суду, позивач зазначав, що відповідачем були порушені зобов`язання за договором поставки № 519 від 08.12.2020 в частині своєчасної поставки товару, узгодженого сторонами у специфікації № 1 від 08.12.2020, у зв`язку з чим у позивача виникло право нарахування штрафних санкції, а саме: пені та штрафу.

Так, за прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 11.2. договору позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача пеню у сумі 5 925,00 грн. за загальний період з 11.02.2021 по 14.03.2021 та 10% штрафу у сумі 4 866,00 грн.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк поставки, строк дії договору, наявність прострочення поставки поставки.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

У відповідності до вказаних норм, у пункті 11.2. договору сторони передбачили, що у разі порушення термінів поставки товару за договором покупець має право стягнути з постачальника пеню у розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення; у разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

При цьому, оскільки обов`язок відповідача щодо поставки товару не є грошовим зобов`язанням, а та обставина, що за порушення строку поставки товару за договором постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,5% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення поставки, не перетворює визначену договором пеню у пеню за порушення грошового зобов`язання, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню вимоги Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", яким передбачено застосування відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України .

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України .

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом враховано, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому, Конституційний Суд України у справі про відповідальність юридичних осіб (рішення № 7-рп/2001 від 30.05.2001 у справі № 1-22/2001) дійшов висновку що загальновизнаним є поділ юридичної відповідальності за галузевою структурою права на такі основні види: цивільно-правову, кримінальну, адміністративну та дисциплінарну. Виходячи зі змісту цього тлумачення не можуть бути ототожнені поняття санкцій та вид відповідальності. Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Таким чином, згідно з нормами статті 61 Конституції України не обмежується розмір санкцій чи їх набір при притягненні до одного виду юридичної відповідальності.

Крім того, можливість одночасного застосування штрафу та пені прямо вбачається із Господарського кодексу України (стаття 231 Господарського кодексу України), який передбачає можливість одночасного застосування пені та штрафу.

В даному випадку, обидві сторони спірного правочину є суб`єктами господарювання, відповідачем було порушено саме господарське зобов`язання, а тому згідно з приписами статті 9 Цивільного кодексу України та статті 4 Господарського кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Господарського кодексу України, як спеціального закону в частині відповідальності за порушення у сфері господарювання.

Отже, суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Так, як неодноразово наголошував Верховний Суд, можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, а одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Зокрема, останній такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 910/7398/18. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, а відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує відповідні висновки, викладені в постановах Верховного Суду.

За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 11.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 5 925,00 грн. пені за період з 11.02.2021 по 14.03.2021 та 4 866,00 грн. 10% штрафу.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та штрафу, зробленого позивачем, та встановлено, що розрахунок проведено правильно.

Враховуючи викладені обставини, є наявним факт прострочення поставки товару, обумовленого у специфікації № 1 від 08.12.2020 до договору поставки № 519 від 08.12.2020.

Отже, суд дійшов висновку про правомірність застосування відповідальності, встановленої договором.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення пені в сумі 5 925,00 грн. та 10% штрафу у сумі пеня 4 866,00 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Приватного підприємства "Інтерсервіс" про стягнення 5 925,00 грн. пені та 4 866,00 грн. 10% штрафу задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Інтерсервіс" (51937, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект 40 років Перемоги, буд. 13, кв. 24, ідентифікаційний код 32540771) на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62, ідентифікаційний код 00190911) 5 925,00 грн. пені та 4 866,00 грн. 10% штрафу та витрати на сплату судового збору у сумі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв