ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
23.11.2021 №905/2181/21 Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , м.Вугледар Донецької області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Агротіс», с.Павлівна, Волноваський район Донецької області,
про зміну умов договору, відшкодування моральної шкоди та стягнення загальної суми у розмірі 2 985 375,00грн,
Громадянка ОСОБА_1 , м.Вугледар Донецької області, звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Агротіс», с.Павлівна, Волноваський район, Донецька область, про зміну умов договору в частині орендної плати до 2185375грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 800 000,00грн (всього 2 985 375,00грн.).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення вимог законодавства під час укладення з відповідачем договору оренди землі від 10.02.2020 в частині визначення розміру орендної плати.
Як свідчать додані до позову матеріали, договір оренди землі від 10.02.2020 укладений між орендодавцем - громадянкою України ОСОБА_1 та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Агротіс», предметом договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 5,6100га.
Вважаючи свої права порушеними при визначенні розміру орендної плати, до господарського суду із відповідним позовом звернулася громадянка, яка не є фізичною особою-підприємцем.
Розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, суд вважає, що у відкритті провадження за цією позовною заявою слід відмовити з огляду на наступне.
Згідно зі статтями 5, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників справи, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
При цьому визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Дана правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 920/40/19.
Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.
Так, згідно з п.1 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин спору про право; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).
Водночас за змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Отже, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на землю, реєстрації або обліку прав на землю, яка (права на яку) є предметом спору, сторонами яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, розглядаються в порядку господарського судочинства, а інші- за правилами цивільного судочинства. Загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи, що виникають із земельних правовідносин, за винятком тих, розгляд яких визначено в порядку іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад учасників такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).
Предметом спору у даному випадку є зміна умов договору оренди землі, а також відшкодування моральної шкоди. Позивачем у даній справі є фізична особа, позов стосується цивільних прав та законних інтересів фізичної особи, отже вирішення спору у даній справі віднесено до юрисдикції загальних судів, тобто до компетенції цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичної особи.
Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацію громадянами прав на земельні ділянки та із цивільним оборотом земельних ділянок, ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому в статті 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.
Відповідно до ч. 6 ст. 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
На виконання вказаної норми суд зазначає, що позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства в суді загальної юрисдикції.
За таких обставин суд відмовляє у відкритті провадження у справі, відтак матеріали позовної заяви підлягають поверненню ОСОБА_1 .
Суд також звертає увагу, що на адресу суду надійшло два примірника тексту позовної заяви.
Враховуючи вищевказане та керуючись п. 1 ч. 1 ст.175, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Відмовити у відкритті провадження у справі №905/2181/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , м.Вугледар Донецької області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Агротіс», с.Павлівна, Волноваський район, Донецька область, про зміну умов договору в частині орендної плати до 2 185 375грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 800 000,00грн.
Позовну заяву №б/н від 12.11.2021 та додані до неї матеріали повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України. Порядок і строк оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалу складено та підписано 23.11.2021.
Суддя Ю.В. Макарова