ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 р. Справа № 917/174/21

м. Полтава

за позовною заявою Управління майном комунальної власності міста, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Наше тепло", вул.Паньківська, 10Б, м.Київ,01033

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "1-а міська клінічна лікарня Полтавської області", вул. Олеся Гончара, 27а, м. Полтава, 36039

про повернення з орендованого користування нежитлового приміщення

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Олійник Н. І.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання.

Розглядається позовна заява про зобов`язання відповідача повернути з орендного користування об`єкт оренди, шляхом підписання відповідного Акту приймання-передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27а, м. Полтава та стягнення з відповідача неустойки за прострочення терміну повернення з орендного користування вказаного нежитлового приміщення загальною площею 115,50 кв.м. на загальну суму 143 811,74 грн.

Ухвалою суду від 16.02.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.03.2021р. на 09-50 год.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його права порушені, оскільки договір оренди від 08.06.2017р. №27/5 нежитлового приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27а, м. Полтава, площею 115,6 кв.м. припинив свою дію 31.12.2019р. Позивач заперечує проти продовження цього договору, про що повідомив відповідача відповідними листами, які залишені відповідачем без реагування, акти приймання-передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27а, м. Полтава не підписані орендарем і не отримані орендодавцем, а об`єкт оренди - нежитлове приміщення за вказаною адресою не повернуте з орендного користування. У зв`язку з невиконанням обов`язків щодо вчасного повернення об`єкта оренди орендодавець орендарю нарахував неустойку відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України в сумі 143 811,74 грн.

Відповідач у відзиві (вх. № 2846 від 16.03.2021р. електронна пошта, вх. № 2965 від 18.03.2021р.) проти позову заперечує, посилаючись на те, що протягом усього строку дії договору 27/5 від 08.06.2017 року ТОВ «Наше Тепло» здійснює оплату оренди, страхування об`єкту та компенсацію за комунальні послуги.

При цьому, через штучні перешкоди як з боку балансоутримувача - Комунального підприємства « 1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», так і з боку Полтавської міської ради, котельня жодного дня не працювала, жодної гривні прибутку не принесла і жодного разу не використовувалась за призначенням.

Відповідач зазначає, що відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ (діяв станом на 31.12.2019 року до 01.02.2020 року) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічні положення містить ст. 764 ЦК України.

Відповідач звертає увагу суду, що наприкінці строку дії договору 27/5 від 08.06.2017 року Верховною радою України було прийнято Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03 жовтня 2019 року № 157-ІХ. Цей закон передбачав кардинальну зміну порядку оренди державного та комунального майна, розподіл майна на два типи - перший та другий, окремі умови для оренди кожного із типів, та застосування електронної торгової системи (ЕТС), яка за планом мала бути створена та запущена лише у жовтні 2020 року.

За вказаних обставин, як зазначає відповідач, жодної однозначної інформації про механізм продовження дії укладених договорів не було.

Відповідач зазначає, що про продовження узгоджувальних процедур між орендарем та орендодавцем також свідчить електронне листування між працівниками орендодавця (Управління майном orenda ) та орендаря (Екатерина Григорьева юрист ІНФОРМАЦІЯ_1).

Так, листом від 05.02.2020 року від Управління майном отримано дані для звірки розрахунків по орендній платі, поза як за наявності заборгованості укладення договору на новий строк неможливо.

Далі, Управління майном надало бланк заяви на продовження договору оренди з оцінкою та погодженнями для заповнення реквізитів.

У відповідь, юрист ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» вказала на особливості застосування нового закону про оренду державного та комунального майна.

Зазначені взаємні дії, як зазначає відповідач, свідчать про проведення погоджувальної процедури на продовження орендних правовідносин.

Листи з пропозиціями легалізувати орендні правовідносини надходили до позивача й у жовтні 2020 року, залишилися без відповіді.

Відповідач зазначає, що на підтвердження двозначної поведінки орендодавця, яка свідчить про продовження дії договору оренди щодо приміщення у м. Полтава по вул. О. Гончара, 27а позивачем виставлялись рахунки на сплату орендної плати у 2020 році на суму 65 954,54 грн., в тому числі ПДВ 15 169,59 грн.

На підтвердження факту виставлення рахунків та факту оплати відповідачем надано копії зазначених рахунків та платіжних доручень.

Відповідач зазначає, що своєю поведінкою орендодавець (позивач) вчинив конклюдентні дії, що свідчать про продовження орендних правовідносин із орендарем.

За відсутності виставлених рахунків з жовтня 2020 року ТОВ «Наше Тепло» не з власної вини було позбавлене можливості належним чином виконувати обов`язок зі сплати оренди.

Посилаючись на ч. 1 ст. 613 ЦК України, відповідач зазначає, що не виставлення з вересня рахунків орендодавцем позбавило орендаря належним чином виконувати свої зобов`язання із оплати орендної плати.

Прострочення орендаря сталося саме внаслідок неналежної поведінки орендодавця, а тому, на думку відповідача, жодних підстав для застосування штрафних санкцій з боку останнього до відповідача немає. Наразі неоплаченими залишаються вересень 2020 року-лютий 2021 року.

Відповідач також зазначає, що при укладенні 08.06.2017 року договору, орендарем сплачено суму завдатку у розміру 5017,50 грн. та ПДВ 1003,50 грн., які в розрахунку позивача жодним чином не відображені.

Посилаючись на частину третю статті 551 ЦК України відповідач зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення та просить суд зменшити заявлений розмір штрафних санкцій до розміру подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виконання грошового зобов`язання.

За підрахунками відповідача, орієнтуючись на нараховану орендну плату за період з вересня 2020 по січень 2021 року відповідно до розрахунку до позову, сума заборгованості складає:

- орендна плата з 01.01.2020 по 31.01.2021 року = 99 813,36 грн.

- сплачена оренда з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року = 65 954,54 грн.

Різниця становить 33 858,82 грн.

Сума заборгованості, як зазначає відповідач, розрахована без урахування завдатку у розмірі 6021,00 грн.

У відзиві відповідач просить суд у задоволенні позову Управління майном комунальної власності міста до ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» про повернення майна з оренди та стягнення неустойки в частині повернення майна відмовити повністю, в частині стягнення орендної плати задовольнити в розмірі 33 858,82 грн., в частині стягнення неустойки задовольнити в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Ухвалою суду від 16.03.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне підприємство « 1-а міська клінічна лікарня Полтавської області» (вул. Олеся Гончара, 27а, м. Полтава, 36039), відкладено розгляд справи на 27.04.2021р. на 11-00 год. у режимі відеоконференції зі Святошинським районним судом міста Києва.

У відповіді на відзив (вх. № 3373 від 29.03.2021р.) позивач зазначає, що Комунальне підприємство « 1-ша міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» зверталося до управління в листах від 23.04.2019 № 1343 та від 28.10.2019 № 3194 (додаються) та повідомляло про неодноразові порушення ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» умов Договору про відшкодування комунальних послуг в частині вчасного відшкодування витрат на оплату комунальних послуг та відсторонення цього товариства від участі в тендерних закупівлях теплової енергії у 2018 на підставі технічної та документальної неготовності.

Позивач зазначає, що частина 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (у редакції станом на 20.10.2019, втратив чинність 01.02.2020) передбачає, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Строк дії Договору закінчився 31.12.2019. З дотриманням місячного терміну після закінчення терміну дії Договору з метою недопущення його автоматичної пролонгації Управління майном комунальної власності міста повідомило ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» про припинення Договору оренди від 08.06.2017 № 27/5 у листі від 21.01.2020 № 01-05/01.1-11/54 про не продовження договору оренди (наявний в матеріалах справи). Також, управління цим же листом проінформувало ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» про необхідність негайно повернути Об`єкт оренди та підписати Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава. При цьому, до вищевказаного листа було додано Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, в 3-х примірниках.

Позивач наголошує, що новий Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ прийнятий 03.10.2019, набрав чинності 27.12.2019, а введений в дію 01.02.2020.

Посилаючись на ст. 58 Конституції України, позивач зазначає, що відносини щодо продовження строку дії Договору регулювалися ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (у редакції станом на 20.10.2019, втратив чинність 01.02.2020) та ст. 764 ЦК України, а прийнятий новий закон не підлягав застосуванню до існуючих орендних правовідносин.

Водночас, Управління майном комунальної власності міста, як орган наділений делегованими повноваженнями від імені власника укладати договори оренди комунального майна, висловило однозначну позицію про відсутність наміру продовжувати Договір оренди в листах від 21.11.2019 № 01-05/01.1-10/1885, від 21.01.2020 № 01-05/01.1-11/54 та від 06.04.2020 № 01-05/01.1-11/306 про не продовження договору оренди.

Отже, як зазначає позивач, Договір припинив свою дію разом з закінченням строку, на який він був укладений, а саме: 31.12.2019.

Управління майном комунальної власності міста є самостійною юридичною особою і всі дії на виконання покладених на нього владних повноважень вчиняються управлінням, як юридичною особою, від імені якого діє Начальник управління.

Додане до матеріалів справи відповідачем листування із застосуванням засобів електронного зв`язку, жодним чином не підтверджує наявність наміру Управління майном комунальної власності міста укладати новий договір оренди або продовжити строк дії існуючого Договору.

Окрім того, позивач зазначає, що Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (у редакції станом на 20.10.2019, втратив чинність 01.02.2020) є спеціальним законом, що покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам та який чітко регламентує процедуру укладення договору оренди комунального майна.

Додане до матеріалів справи листування із застосуванням засобів електронного зв`язку не засвідчує факт дотримання процедури укладення договору оренди та наявності узгоджувальних процедур між орендарем та орендодавцем. Вчинення конклюдентних дій, про нібито існування яких вказує відповідач, жодним чином не підтверджує здійснення дій щодо продовження орендних відносин, оскільки зазначене не передбачено законодавством у сфері оренди комунального майна.

Позивач акцентує увагу суду на тому, що ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» не вірно трактує правову природу штрафних санкцій, що стягуються позивачем з відповідача в рамках цього позову.

Відповідач вважає, що штрафні санкції застосовуються у зв`язку з не сплатою орендної плати. Проте, неустойка, як різновид господарських штрафних санкцій, застосовується Управлінням майном комунальної власності міста на підставі не виконання обов`язку ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» щодо повернення Об`єкта оренди - приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава з орендного користування, у зв`язку з закінченням 31.12.2019 строку дії Договору.

Позивач зазначає, що 21.06.2017 ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» здійснило перерахування завдатку в розмірі 5017,50 грн. Сума завдатку була зарахована в якості орендної плати за вересень 2020, що підтверджується Відомістю нарахувань та сплати орендної плати за нежитлове приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27-А станом на 26.03.2021. При цьому, сума завдатку вирахувана з розміру неустойки, і відповідно не стягується з ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО». Водночас, відповідач не визначився, яку конкретно суму завдатку ним було сплачено. Так, на сторінці 4, абзац 2 відзиву вказується сума 5017,50 грн., а на сторінці 5, абзац 1 відзиву зазначається розмір завдатку 6021,00 грн. Однак, відповідно до Платіжного доручення № 822 від 21.06.2017 TOB «НАШЕ ТЕПЛО» сплатило 5017,50 грн., в графі призначення платежу вказано: сплата завдатку, згідно з Договором оренди № 27/5 від 08.06.2017 р., та Р/ф № 1676 віл 20.06.2017 р. Без ПДВ

Також позивач зазначає, що йому не зрозуміло, яким чином відповідач розрахував розмір сплаченої оренди з 01.01.2020 по 30.09.2020 в сумі 65 954,54 грн., відповідного розрахунку не надано у відзиві.

Позивач дійшов висновку, що в Управління майном комунальної власності міста наявні всі правові підстави для стягнення з ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» неустойки у розмірі подвійного розміру орендної плати, нарахованої за час прострочення терміну (1 рік та 1 місяць) повернення з орендного користування Об`єкта оренди - приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, площею 115,6 кв. м, в сумі 143 811,74 грн.

Позивач зазначає, що ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО», як Орендар, після закінчення строку дії Договору, протягом більше одного року неправомірно з наявним умислом не повертало з орендного користування Об`єкт оренди - приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, вартість якого становить 401 400,00 грн., станом на 2017. При цьому, розмір нарахованої неустойки становить 143 811,74 грн., та є неспіврозмірним з вартістю об`єкта оренди.

Позивач вважає, що правові підстави для зменшення розміру штрафних санкцій відсутні, оскільки Управління майном комунальної власності міста неодноразово повідомляло ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» про не продовження Договору оренди та необхідність повернути Об`єкт оренди з орендного користування в листах від 21.11.2019 № 01-05/01.1-10/1885, від 21.01.2020 № 01-05/01.1-11/54 та від 06.04.2020 № 01-05/01.1-11/306. При цьому, орендарю неодноразово надсилалися Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, проте він свідомо, з розумінням правових наслідків своїх дій, ухилявся та ухиляється до цього часу від їх підписання.

Отже, позивач вважає, що ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» у відзиві на позов виклало доводи та міркування, що не відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству України, не надало достатнього обґрунтування своєї позиції, яка б спростовувала позовні вимоги управління.

Третя особа в поясненнях (вх. № 3869 від 08.04.2021р.) вимоги позивача підтримує та зазначає, що відповідно до умов п.3.2.5 Договору оренди №27/5 від 08 червня 2017 року між Управлінням майном комунальної власності міста та ТОВ «Наше Тепло», між 1-ю міською клінічною лікарнею та ТОВ «Наше Тепло» були укладені наступні договори про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, послуг по електропостачанню, згідно яких Виконавець (1-а міська клінічна лікарня) зобов`язувалася забезпечити Замовника (ТОВ «Наше Тепло»): приміщення площею 115,6 кв.м за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара, б.27а комунальними послугами: вивіз сміття, тепло-, водо-, електропостачання.

Починаючи з 22.04.2019 року з боку ТОВ «Наше Тепло» неодноразово систематично відбувалися порушення договорів про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, послуг по електропостачанню в частині проведення розрахунків за надані послуги з боку Виконавця, про що останній вимушений був звертатися з вимогами про усунення порушень вказаних вище договорів

Протягом 2020 року Комунальне підприємство « 1-а міська клінічна Полтавської області» (до реорганізації - 1-а міська клінічна лікарня) неодноразово зверталось до ТОВ «Наше Тепло» з вимогами звільнити орендоване приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара, 27 А, загальною площею 115,6 кв.м. на виконання умов Договору оренди №27/5 від 08.06.2017, а у випадку наявності продовження зазначеного Договору оренди №27/5 від 08.06.2017 надати копію додаткової угоди пролонгації зазначеного договору для можливості укладення договору про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, послуг по електропостачанню на 2020 рік.

На сьогодні Комунальне підприємство « 1-а міська клінічна лікарня Полтавської області», як балансоутримувач даного орендного приміщення продовжує вимагати «Наше Тепло» звільнити незаконно зайняте приміщення площею 115,6 кв.м. за Полтава, вул. Олеся Гончара, 27 а, що підтверджується відповідними листами.

Третя особа зазначає, що 26 січня 2018 року комісійним розглядом з боку 1-ї міської клінічної лікарні проведено перевірку готовності тепломережі 1-ї міської клінічної лікарні до neреходу на постачання теплоносія від котельні на альтернативному паливі ТОВ «Наше Тепло» та було виявлено ряд порушень чинного законодавства України з боку ТОВ «Наше Тепло» та повністю неготовність ТОВ «Наше Тепло» надавати послуги теплопостачання (Копія акту від 26.01.2018 року додається). В подальшому Договір про закупівлю теплової енергії від 19.01.2018 року було розірвано.

Через вказані вище недобросовісні дії з боку ТОВ «Наше Тепло», лікувальний заклад (третя особа), який є багатопрофільним цілодобовим лікувальним закладом, що надає невідкладну медичну допомогу пацієнтам амбулаторно та стаціонарно, ледь не залишився без опалення (у січні місяці 2018 року, коли зима «лютує» з усіх сил) всіх корпусів, де знаходяться та перебувають (як стаціонарно так і амбулаторно) пацієнти.

Порушення з боку ТОВ «Наше Тепло», що стали причиною розірвання Договору про закупівлю теплової енергії №8 від 19.01.2018 року (за ДК 021:2015 - 09320000-8 - Пара,

гаряча вода та пов`язана продукція (Постачання теплової енергії на 2018 рік), як зазначає третя особа, не усунені дотепер.

Тому, твердження ТОВ «Наше Тепло» у відзиві на позовну заяву стосовно створення штучних перешкод як з боку балансоутримувача - Комунального підприємства « 1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», так і з боку Полтавської міської ради не заслуговують на увагу, так як не підтверджені жодними належними, достатніми, достовірними та вірогідними доказами.

Зважаючи на наявні фактичні дані по справі та докази, що надані з боку позивача, слідує, що останній виконав вимоги чинного законодавства та вчасно з дотриманням порядку повідомляв про припинення Договору оренди №27/5 від 08 червня 2017 року з наступним звільненням нежитлового приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а.

Проте, як зазначає третя особа, відповідач свій обов`язок з повернення нежитлового приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а з орендного користування на підставі Договору оренди №27/5 від 08 червня 2017 року та оформлення повернення орендованого майна шляхом підписання акта приймання-передачі після закінчення дії договору, не виконав.

Доказів виконання вказаного обов`язку відповідач суду не надав (у відзиві на позов відсутні будь-які документи, що підтверджують даний факт), доказів вчинення позивачем (орендодавцем) дій, спрямованих на ухилення від прийняття об`єкта оренди (нежитлового приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а від відповідача (орендаря) після закінчення строку дії Договору оренди №27/5 від 08 червня 2017 року, або ухилення позивача (орендодавця) від підписання акта приймання-передачі майна матеріали справи також не містять, і відповідачем такі докази не подавалися.

Ухвалою суду від 27.04.2021р. відкладено розгляд справи на 23.06.2021р. на 14-00 год. в режимі відеоконференції зі Святошинським районним судом міста Києва.

У запереченні на відповідь на відзив (вх. № 6083 від 03.06.2021р.) відповідач зазначає, що ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» не заперечує проти факту наявності заборгованості по сплаті орендних платежів в період з жовтня 2020 року. Щодо оплати попередньо виставлених рахунків (січень - вересень 2020 року) позивач також не заперечує наявність такої оплати у повному обсязі.

З приводу заборгованості відповідач наголошує, що вона не є простроченою, поза як має місце виключно внаслідок дій позивача по відношенню до відповідача, а саме: не виставлення рахунків на оплату. Розмір орендної плати не є сталим та щомісяця корегується на відповідний індекс інфляції.

Відповідач зазначає, що виставлення рахунків щомісяця протягом 9ти місяців 2020 року сталося внаслідок «помилки» працівника позивача, про що було зазначено представником позивача особисто в засіданні від 27.04.2021р. То, мабуть, й прийом таких платежів у щомісячній звітності також стався із помилки бухгалтера позивача, а про витрату коштів, що не передбачені бюджетом органу місцевого самоврядування й годі говорити з урахуванням того, що позивач є неприбутковою установою.

На переконання відповідача, вимоги щодо сплати неустойки на рівні подвійної орендної плати є зловживанням правом позивача й задоволенню не підлягають, поза як обставин, які б свідчили про те, що на момент продовження строку дії договору № 27/5 від 08.06.2017 року сторони неправильно сприймали фактичні обставини цього правочину (виставлення рахунків та їх зустрічна сплата, яка без заперечень приймалася), що вплинуло на їх волевиявлення, за відсутності якого можна б було вважати, що правочин не був би вчинений, не встановлено (посилається на позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.02.2020 року по справі № 915/1429/19 та вказує, що з огляду на відсутність вини відповідача у сплаті орендних платежів притягнення до відповідальності в такому випадку не відповідає умовам застосування ч.2 ст. 785 ЦК України).

Відповідач зазначає, що ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» чітко розуміє й визначився з розміром завдатку згідно п.3.2.2. Договору оренди. Він складає 6 021,00 грн., в тому числі 5017,50 грн. орендна плата (платіжне доручення № 822 від 21.06.2017 року) та 1003,50 грн. ПДВ (платіжне доручення № 823 від 21.06.2017 року). Перерахування коштів здійснюється на різні рахунки у відповідності із положеннями п. 5.2. Договору оренди, тому платіжних доручень на оплату завдатку та щомісячного орендного платежу по два. В такому разі не вірним буде вираховувати суму завдатку без податку на додану вартість, адже усі платежі пораховані позивачем разом із ПДВ.

Зазначений розмір оплат орендних платежів та завдатку у повній мірі підтверджується платіжними дорученнями, доданими до відзиву.

Сума оплат у відзиві завищена з урахуванням оплати в січні 2020року, однак, так як це був платіж за грудень 2019 року, включати його до розрахунку буде не вірним.

Враховуючи розмір орендної плати, нарахований позивачем в період з 01.01.2020 по 30.01.2021 року (13 місяців) у розмірі 99813,36 грн. за вирахуванням фактично сплачених орендних платежів та завдатку у розмірі 59442,25 грн., сума заборгованості з оренди складає 40371,11 грн.

У письмових поясненнях (вх. № 6397 від 11.06.2021р.) позивач зазначає, що простроченої заборгованості немає і бути не може, оскільки договірні відносини припинені, зокрема Договір оренди від 08.06.2017 № 27/5 (надалі - Договір) припинив свою дію разом з закінченням строку, на який він був укладений, а саме: 31.12.2019.

Управління майном комунальної власності міста, як орган наділений делегованими повноваженнями від імені власника укладати договори оренди комунального майна, висловило однозначну позицію про відсутність наміру продовжувати Договір оренди в листах від 21.11.2019 № 01-05/01.1-10/1885, від 21.01.2020 № 01-05/01.1-11/54 та від 06.04.2020 № 01-05/01.1-11/306 про не продовження договору оренди.

Щодо «помилки» працівника позивача по зарахуванню орендної плати, позивач зазначає, що дане твердження висунуте без розуміння принципів та особливостей діяльності органу місцевого самоврядування.

Згідно з умовами Договору орендна плата підлягає сплаті до місцевого бюджету на рахунок відкритий в органі державної казначейської служби України.

Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради та діє на підставі Положення про Управління майном комунальної власності міста, затвердженого тридцять сьомою сесією Полтавської міської ради сьомого скликання від 21.10.2020 (наявне в матеріалах справи).

Повноваженнями у сфері складання, виконання міського бюджету, контроль за витрачанням коштів розпорядниками бюджетних коштів в межах бюджетних призначень наділене Бюджетно - фінансове управління виконавчого комітету Полтавської міської ради.

ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО», як орендар, після закінчення строку дії Договору, протягом більше одного року неправомірно з наявним умислом не повертало з орендного користування Об`єкт оренди - приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава.

При цьому, як вказує позивач, орендарю неодноразово надсилалися Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, проте він свідомо, з розумінням правових наслідків своїх дій, ухилявся та ухиляється до цього часу від їх підписання.

Посилаючись на п. 6.4 договору, ч.1 ст. 624, ч. 2 ст. 785 ЦК України, ч.1 ст. 230 ГК України, позивач зазначає, що неустойка, як різновид господарських штрафних санкцій, застосовується Управлінням майном комунальної власності міста на підставі не виконання обов`язку ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» щодо повернення Об`єкта оренди - приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, з орендного користування, у зв`язку з закінченням 31.12.2019 строку дії Договору.

Отже, просліджується причинно - наслідковий зв`язок між неправомірними діями ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» щодо неповернення з орендного користування об`єкту оренди та нарахуванням неустойки.

Вимога щодо стягнення неустойки з відповідача не є правом Управління майном комунальної власності міста, а є штрафною санкцією, що ґрунтується на двосторонній домовленості між сторонами Договору (п. 6.4 Договору) та передбачена нормами чинного законодавства України (ч. 2 ст. 785, ч. 1 ст. 624 ЦК України).

Розрахунки розміру неустойки надані та чітко обґрунтовані Управлінням майном комунальної власності міста у відповіді на відзив на позовну заяву від 26.03.2021 №01-05/01.1-10/551-196.

Ухвалою суду від 23.06.2021р. відкладено розгляд справи на 30.07.2021р. на 10-00 год. у режимі відеоконференції зі Святошинським районним судом м. Києва.

Ухвалою суду від 30.07.2021р. закрито підготовче провадження, призначено справу № 917/174/21 до судового розгляду по суті на 12.10.2021р. на 10-00 год. у режимі відео конференції зі Святошинським районним судом м. Києва.

Ухвалою суду від 12.10.2021р. за клопотанням відповідача відкладено розгляд справи на 05.11.2021р. на 11-00 год. у режимі відеоконференції зі Святошинським районним судом м. Києва.

У письмових поясненнях (вх. № 12194 від 05.11.2021р.) позивач зазначає, що розмір неустойки визначений відповідно до п. 6.4 Договору оренди та відображений в Розрахунку розміру неустойки, що підлягає стягненню за договором оренди № 27/5 від 09.06.2017року за період з січня 2020 р. по січень 2021 р., наявний в матеріалах справи. Також, додатком до відповіді на відзив на позов у справі № 917/174/21 від 16.02.2021 (від 26.03.2021 № 01-05/01.1-10/551-196) було додано Відомість нарахувань та сплати орендної плати за нежитлове приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27-А, станом на 26.03.2021.

Водночас, відповідачем до відзиву на позов від 11.03.2021 були додані платіжні доручення та виставлені Управлінням майном комунальної власності до оплати рахунки за оренду нежитлового приміщення.

Позивач вважає за необхідне звернути увагу суду, що додані до відзиву на позов від 11.03.2021 платіжні доручення та виставлені Управлінням майном комунальної власності міста рахунки дублюють суми та дати оплати сплачених орендних плат та ПДВ, нарахованих за період з січня 2020 по вересень 2020, що відображені управлінням у Відомості та в Розрахунку. Виняток становить лише лютий 2020.

За лютий 2020 виставлено рахунок № 650 від 24.02.2020 на загальну суму 7648,76 грн., де орендна плата: 6373,97 грн., та ПДВ: 1274,79 грн. Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 813 від 25.02.2020 та платіжне доручення № 815 від 25.02.2020. В Розрахунку та Відомості відображено інший розмір нарахованої орендної плати: 6260,93 грн., та ПДВ: 1252,19 грн., оскільки дані були сформовані на момент підготовки документів для звернення до суду, з врахуванням індексу інфляції 0,997. В рахунку № 650 від 24.02.2020 сума орендної плати та ПДВ визначено шляхом її коригування на завищений річний індекс інфляції 1,015, оскільки не було відомо індекс інфляції за поточний місяць. В подальшому були скориговані на відомий індекс інфляції.

Згідно з доданим відповідачем до відзиву на позов платіжним дорученням № 822 від 21.06.2017 ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» було сплачено завдаток в сумі 5017,50 грн., а також відповідно до платіжного доручення № 823 від 21.06.2017 сплачено ПДВ у розмірі 1003,50 грн. Вказані суми завдатку та ПДВ відображені у Відомості та враховані в якості орендної плати за вересень 2020 року, і не входять до розрахованої суми неустойки.

Для визначення розміру неустойки позивачем за період з січня 2020 по січень 2021 здійснено наступний розрахунок:

Розмір неустойки = Сума нарахованої орендної плати за Період в т.ч. ПДВ (99 813,36 грн.) х 2 (подвійний розмір згідно п. 6.4. Договору) - Сума сплачених Орендарем платежів до місцевого бюджету за Період без ПДВ (55 814,98 грн.) = 143 811,74 грн.

При цьому, розмір неустойки визначений як подвійний розмір орендної плати в т.ч. ПДВ. Застосування ПДВ у розрахунках розміру неустойки обґрунтовується ч. 2 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 762 ЦК України.

Позивач зазначає, що з аналізу п. 5.2 договору та висновків суду, викладених в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 916/1916/18 та постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 916/1916/18 щодо розрахунку неустойки на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України з врахуванням встановленої у договорі базової ставки орендної плати за місяць, щомісячного індексу інфляції та податку на додану вартість, Управління майном комунальної власності міста вважає, що розмір неустойки визначений вірно з врахуванням ПДВ, а також підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Також, розмір неустойки, як зазначає позивач, визначається з вирахуванням з подвійного розміру орендної плати сплачених орендарем платежів до місцевого бюджету за період з січня 2020 по січень 2021 без ПДВ, оскільки управління, як орендодавець, має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення, а сплачений ПДВ надійшов до державного бюджету.

Щодо зменшення розміру неустойки позивач зазначає, що неустойка відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України не підлягає зменшенню (посилається на Постанови Верховного Суду від 07.04.2021 р. у справі № 924/599/19, від 29.03.2018 р. у справі №914/730/17 та від 30.10.2019 р. у справі № 924/80/19.

В судовому засіданні 05.11.2021р. оголошено перерву до 12.11.2021р. до 11-00 год., що підтверджується ухвалою суду.

В судовому засіданні 12.11.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд встановив:

На виконання делегованих Полтавською міською радою повноважень, Управління майном комунальної власності міста (орендодавець) (далі - позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «НАШЕ ТЕПЛО» (орендар) (далі - відповідач) уклали Договір оренди від 08.06.2017 № 27/5 (далі - Договір, том. 1, а.с.16-18).

Відповідно до п. 1.1 Договору з метою підвищення ефективності використання комунального майна орендодавець передає, а орендар приймає на умовах, визначених договором, в оренду нежитлове приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара,27 а, яке повинно бути використане під розміщення котельні і знаходиться на балансі 1-ої міської клінічної лікарні (на даний час - КП « 1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради).

Об`єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 115,60 кв. м. (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2 договору вартість нежитлового приміщення визначена на підставі заключення про проведення експертної оцінки і становить 401 400,00 грн. Експерт-оцінювач: ФОП Авдєєва Н.М.

Відповідно до п. 2.4 стан нежитлового приміщення на момент укладання договору оренди визначається в акті приймання-передачі, який готується орендодавцем та підписується орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

Факт передачі нежитлового приміщення в оренду підтверджується актом приймання - передачі від 08.06.2017р., який підписаний орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем (том. 1, а.с. 19).

Відповідно до ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України, зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом є господарським зобов`язанням, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (управнена сторона), а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язання майнового характеру, що виникають між суб`єктами господарювання, є майново-господарськими зобов`язаннями. Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами, на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Підставами виникнення господарсько-договірних зобов`язань є господарський договір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Аналогічні положення викладені в п. п. 1,7 ст. 193 ГК України, якими встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з п. 7.5 Договору оренди від 08.06.2017 № 27/5 продовження терміну дії договору оренди на новий строк регулюється діючим чинним законодавством з питань оренди.

Частина 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (у редакції станом на 20.10.2019, втратив чинність 01.02.2020), передбачає, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Ця норма відображена в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», що є спеціальним законом та має перевагу у регулюванні відносин продовження строку дії договору.

Відповідно до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (втратив чинність 01.02.2020, діяв на момент виникнення зобов`язання повернути Об`єкт оренди з орендного користування) у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

У відповідності до підпункту 3.2.15 п. 3.2 Договору орендар зобов`язаний у разі припинення (розірвання договору оренди) у триденний термін повернути Об`єкт у стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, придатному для подальшої його експлуатації по акту приймання - передачі з орендного користування, який готується орендодавцем та підписується орендодавцем, балансоутримувачем та бувшим орендарем. В разі, якщо орендар затримав повернення Об`єкта оренди, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Згідно з п. 6.7 Договору спори, що виникають за цим Договором, або у зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 7.1. договору строк дії договору встановлюється: з 08.06.2017 р., по 31.12.2019 р.

Відповідно до п. 7.8 договору однією з підстав для припинення договору вказується закінчення строку, на який його було укладено.

Управління майном комунальної власності міста листом від 21.11.2019 № 01-05/01.1-10/1885 (том.1 а.с.44) повідомило ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» про те, що Договір оренди від 08.06.2017 № 27/5 нежитлового приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, площею 115,6 кв. м, на 2020 рік продовжуватися не буде.

Отже, спірний договір припинив свою дію 31.12.2019р.

В листі від 21.01.2020 № 01-05/01.1-11/54 (том.1 а.с.45) позивач повідомив відповідача про не продовження договору оренди і про необхідність ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» негайно повернути Об`єкт оренди та підписати Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава. При цьому, до вищевказаного листа було додано Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, в 3-х примірниках.

Лист від 21.01.2020 № 01-05/01.1-11/54 про не продовження договору оренди згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, отриманий відповідачем 27.01.2020 (том.1 а.с.46).

Також, про необхідність негайно повернути об`єкт оренди та підписати Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, було повідомлено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» листом від 06.04.2020 № 01-05/01.1-11/306 про не продовження договору оренди (том.1 а.с.47). До зазначеного листа було додано Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, в 3-х примірниках.

Факт отримання 14.04.2020 листа від 06.04.2020 № 01-05/01.1-11/306 про не продовження договору оренди підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу відповідачу (том.1 а.с.48).

Вказані листи залишені без реагування та Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава не підписані орендарем і не отримані орендодавцем, а Об`єкт оренди - нежитлове приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара,27 а не повернуте з орендного користування.

У постанові від 06.02.2020 р. у справі № 915/1429/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що «юридичний аналіз статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" дозволяє зробити висновок про те, що спеціальні правові норми регламентують здачу в оренду державного та комунального майна та в імперативному порядку визнають продовженим договір оренди на той же строк та на тих же умовах, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди не заявить про припинення або зміну умов договору оренди.

Аналіз частини першої статті 759 та частини першої статті 785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі є підставою для виникнення права наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини другої статті 785 ЦК України.»

Докази повернення відповідачем нежитлового приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара,27 а в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи те, що строк дії Договору закінчився 31.12.2019 р., керуючись ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (в редакції станом на момент виникнення зобов`язання повернути Об`єкт оренди з орендного користування), пунктами 3.2.15, 7.8 Договору, ч.1 ст. 785 ЦК України, а також наявність в матеріалах справи листів Управління майном комунальної власності міста від 21.11.2019 № 01-05/01.1-10/1885 (том.1 а.с.44), від 21.01.2020 № 01-05/01.1-11/54 (том.1 а.с.45), від 06.04.2020 № 01-05/01.1-11/306 (том.1 а.с.47) про не продовження договору оренди та необхідність негайно повернути об`єкт оренди та підписати Акти приймання - передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо зобов`язання відповідача повернути з орендного користування об`єкт оренди, шляхом підписання відповідного Акту приймання-передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27а, м. Полтава в трьох примірниках є обгрунтованою, підтвердженою наявними доказами і підлягає судом задоволенню.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на електронне листування між працівниками позивача та відповідача (том. 1, а.с.86-88), оскільки дані листи не підтверджують факт укладення договору оренди приміщення чи продовження терміну дії Договору оренди від 08.06.2017 № 27/5.

Посилання відповідача на виставлення працівниками позивача з січня по вересень 2020 року рахунків на сплату орендної плати та оплату цих рахунків відповідачем також не підтверджує факт існування між позивачем та відповідачем договірних відносин в силу відсутності письмого договору між сторонами.

Відповідач був своєчасно повідомлений позивачем про не продовження Договору та про необхідність повернути з оренди нерухоме майно, але свідомо ухилявся від виконання зобов`язань щодо повернення Об`єкту оренди. Оплата відповідачем виставлених працівниками позивача з січня по вересень 2020 року рахунків свідчить про користування відповідачем приміщенням за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава та його неповернення з оренди після закінчення строку дії Договору, і в силу відсутності письмового договору оренди між сторонами, оплата цих рахунків здійснена відповідачем добровільно.

Пункт 6.4 Договору передбачає, що якщо орендар не виконує обов`язки щодо вчасного повернення Об`єкта оренди, орендодавець стягує з орендаря неустойку у розмірі подвійного розміру орендної плати, нарахованої за час прострочення терміну повернення приміщення.

Частиною 2 ст. 785 ЦК України (в редакції станом на 01.01.2020) передбачено якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом

застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частина 1 ст. 230 ГК України передбачає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В пункті 4.5. Постанови Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначено: « 4.5. Частиною другою статті 785 ЦК України передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки в разі невиконання останнім обов`язку щодо повернення речі. Початок перебігу позовної давності за відповідною вимогою визначається за загальним правилом частини першої статті 261 названого Кодексу (з дня, наступного за тим днем, коли мало бути виконано зобов`язання щодо повернення речі), а не згідно з положенням частини другої статті 786 ЦК України (з моменту повернення речі наймачем), оскільки це положення стосується вимог, зазначених у частині першій тієї ж статті 786 ЦК України, а не вимоги про стягнення згаданої неустойки; у Рішенні Конституційного Суду України від 03.07.2012 № 14-рп/2012 зі справи № 1-20/2012 також зазначено, що положення статті 786 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності в один рік застосовується до вимог наймодавця про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, та вимог наймача про відшкодування витрат на поліпшення речі і не поширюється на інші вимоги наймача та наймодавця, які випливають з договору найму (оренди). Водночас господарським судам необхідно мати на вазі, що відповідна неустойка є самостійним заходом майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, що визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, і тому щодо неї застосовується загальна, а не спеціальна позовна давність».

Суд зазначає, що неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин, і для притягнення орендаря, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 06.02.2020 р. у справі № 915/1429/19, від 26.07.2021 р. у справі № 904/577/20.

Підставою для застосування наслідків, визначених ч. 2 ст. 785 ЦК України в цій справі, є, зокрема, неповернення об`єкта оренди за Договором у період після закінчення строку його дії. При цьому наявна вина відповідача, який не повернув і не намагався повернути об`єкт оренди орендодавцю у визначений договором строк, а продовжив користування орендованим майном не зважаючи на закінчення строку дії Договору. При цьому, відповідачем не доведено існування умов, які б перешкоджали йому вчасно повернути майно позивачу у визначений договором оренди строк, а також не надано доказів, що відповідач пропонував позивачу повернути приміщення та підписати акт приймання-передачі приміщення з орендного користування, а позивач ухилявся від обов`язку прийняти орендоване майно від відповідача та оформити повернення останнім нежитлового приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27 а, м. Полтава.

А тому відповідач не вірно трактує правову природу штрафних санкцій (неустойки), що пред`явлені позивачем до відповідача, на відміну від штрафних санкцій, що застосовуються у зв`язку з не сплатою орендної плати.

Позивач відповідачу по договору оренди №27/5 від 08.06.2017р. за період з січня 2020р. по січень 2021р. нарахував неустойку в розмірі 143 811,74 грн.: сума нарахованої орендної плати за період з ПДВ (99813,36 грн.) х 2 (подвійний розмір згідно п. 6.4 договору) - сума сплачених орендарем платежів до місцевого бюджету за період без ПДВ (55814,98 грн.) = 99813,36 грн. х 2 - 55814,98 грн. = 199626,72грн. - 55814,98 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідачу виставив за грудень 2019 до оплати рахунок № 352 від 28.01.2020 в сумі 11277, 34 грн. (том. 1, а.с.91), де орендна плата: 6267,24 грн., та ПДВ: 5010,10 грн. (в сумі за вересень 2019, жовтень 2019, листопад 2019 та грудень 2019). Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 3595 від 28.01.2020 та платіжне доручення № 3594 від 28.01.2020 (том. 1, а.с.89-90). Орендна плата в сумі 6267,24 грн., та ПДВ в сумі 5010,10 грн., не відображені в Розрахунку (том. 1, а.с.21), але враховані у Відомості в графі грудень 2019 (том. 1, а.с.128).

Рахунок виставлений Управлінням майном комунальної власності міста та відповідні платіжні доручення за січень 2020 не додані відповідачем до матеріалів справи. Згідно з Відомістю за січень 2020 нараховано та сплачено до місцевого бюджету орендної плати в сумі 6279,77 грн., та ПДВ 1255,95 грн., що відповідно відображено у Розрахунку.

За лютий 2020 виставлено рахунок № 650 від 24.02.2020 на загальну суму 7648,76 грн. (том.1, а.с.94), де орендна плата: 6373,97 грн., та ПДВ: 1274,79 грн. Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 813 від 25.02.2020 та платіжне доручення № 815 від 25.02.2020 (том.1, а.с.92-93). В Розрахунку та Відомості відображено інший розмір нарахованої орендної плати: 6260,93 грн., та ПДВ: 1252,19 грн., оскільки, як зазначає позивач, дані були сформовані на момент підготовки документів для звернення до суду, з врахувань індексу інфляції 0,997. В рахунку № 650 від 24.02.2020 сума орендної плати та ПДВ визначено шляхом її коригування на завищений річний індекс інфляції 1,015, оскільки не було відомо індекс інфляції за поточний місяць. В подальшому були скориговані на відомий індекс інфляції.

За березень 2020 виставлено рахунок № 1103 від 10.04.2020 на загальну суму 7573,22 грн. (том.1, а.с.97), де орендна плата: 6311,02 грн., та ПДВ: 1262,20 грн. Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО»: відповідно: платіжне доручення № 971 від 10.04.2020 та платіжне доручення № 972 від 10.04.2020 (том.1, а.с.95-96). Вказані орендна плата 6311,02 грн., та ПДВ 1262,20 грн. відображені і Розрахунку в графі - березень 2020.

За квітень 2020 виставлено рахунок № 1330 від 12.05.2020 на загальну суму 7633,8 грн. (том.1, а.с.100), де орендна плата: 6361,51 грн., та ПДВ: 1272,30 грн. Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 1078 від 27.05.2020 та платіжне доручення № 1079 від 27.05.2020 (том.1, а.с.98-99). Вказані орендна плата 6361,51 грн., та ПДВ 1272,30 грн. відображені Розрахунку в графі - квітень 2020.

За травень 2020 виставлено рахунок № 1514 від 10.06.2020 на загальну суму 7656,7 грн. (том.1, а.с.103), де орендна плата: 6380,59 грн., та ПДВ: 1276,12 грн. Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 3942 від 06.07.2020 та платіжне доручення № 3943 від 06.07.2020 (том.1, а.с.101-102). Вказані орендна плата 6380,59 грн., та ПДВ 1276,12 грн. відображені Розрахунку в графі - травень 2020.

За червень 2020 виставлено рахунок № 1743 від 15.07.2020 на загальну суму 7672,02 грн., де орендна плата: 6393,35 грн., та ПДВ: 1278,67 грн. (том.1, а.с.106). Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 1165 від 16.07.2020 та платіжне доручення № 1164 від 16.07.2020 (том.1, а.с.104-105). Вказана орендна плата 6393,35 грн та ПДВ 1278,67 грн. відображені Розрахунку в графі - червень 2020.

За липень 2020 виставлено рахунок № 1770 від 11.08.2020 на загальну суму 7625,99 грн. (том.1, а.с.109), де орендна плата: 6354,99 грн., та ПДВ: 1271,00 грн. Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 1221 від 12.08.2020 та платіжне доручення № 1220 від 12.08.2020 (том.1, а.с.107-108). Вказані орендна плата 6354,99 грн., та ПДВ 1271,00 грн. відображені в Розрахунку в графі - липень 2020.

За серпень 2020 виставлено рахунок № 2046 від 22.09.2020 на загальну суму 7610,74 грн. (том.1, а.с.112), де орендна плата: 6342,28 грн., та ПДВ: 1268,46 грн. Оплачено ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» відповідно: платіжне доручення № 1293 від 22.09.2020 та платіжне доручення № 1292 від 22.09.2020 (том.1, а.с.110-111). Вказані орендна плата 6342,28 грн., та ПДВ 1268,46 грн. відображені в Розрахунку в графі - серпень 2020.

Згідно з доданим відповідачем до відзиву на позов платіжним дорученням № 822 від 21.06.2017 ТОВ «НАШЕ ТЕПЛО» було сплачено завдаток в сумі 5017,50 грн., а також відповідно до платіжного доручення № 823 від 21.06.2017 сплачено ПДВ у розмірі 1003,50 грн. (том. 1, а.с.113-114). Вказані суми завдатку та ПДВ відображені у Відомості та враховані в якості орендної плати за вересень 2020 року, і не входять до розрахованої суми неустойки.

Перевіривши нараховану позивачем суму неустойки суд зазначає наступне.

У Постанові від 27.07.2021 р. у справі № 904/4472/20 Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції, стосовно того, що виходячи з аналізу частини другої статті 785 ЦК України, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг. Неустойка, нарахована на підставі частини другої статті 785 ЦК України, є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності. Тому при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за несвоєчасне повернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Такий висновок суду апеляційної інстанції повністю узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19.

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно ч. 6 статті 13 вищезазначеного Закону висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивач за період з січня 2020р. по січень 2021р. нарахував неустойку в розмірі 143 811,74 грн.: сума нарахованої орендної плати за період з ПДВ (99813,36 грн.) х 2 (подвійний розмір згідно п. 6.4 договору) - сума сплачених орендарем (відповідачем) платежів до місцевого бюджету за період без ПДВ (55814,98 грн.), суд здійснив власний розрахунок неустойки без включення ПДВ: сума нарахованої орендної плати за період без ПДВ (83177, 80 грн.) х 2 (подвійний розмір згідно п. 6.4 договору) - сума сплачених орендарем (відповідачем) платежів до місцевого бюджету за період без ПДВ (55814,98 грн.), 83177,80 грн. х 2 - 55814,98 грн. = 166355,56грн. - 55814,98 грн. = 110540,62 грн.

Таким чином, розмір неустойки нарахований на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України становить 110 540,62 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В іншій частині вимоги щодо стягнення неустойки задоволенню не підлягають.

Стосовно зменшення розміру неустойки, суд зазначає наступне.

У чинному законодавстві відсутній правовий механізм зменшення неустойки у вигляді подвійного розміру плати за користування річчю, нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України. Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст.549 ЦК України та ст.230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 914/730/17, від 30.10.2019 у справі № 924/80/19, від 07.04.2020 у справі № 924/599/19.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Наше тепло", повернути з орендного користування об`єкт оренди, шляхом підписання відповідного Акту приймання-передачі з орендного користування приміщення за адресою: вул. Олеся Гончара, 27а, м. Полтава в трьох примірниках.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Наше тепло", вул. Паньківська, 10Б, м. Київ, 01033, на користь Управління майном комунальної власності міста, вул. Соборності,36, м. Полтава, 36000, , на поточний рахунок: МФО 820172, банк Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA3049503, одержувач Управління майном комунальної власності міста - 110 540,62 грн. неустойки за прострочення терміну повернення з орендного користування нежитлового приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Олеся Гончара, 27а, загальною площею 115,50 кв.м.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті вимог - відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Наше тепло", вул. Паньківська, 10Б, м. Київ, 01033, на користь Управління майном комунальної власності міста, вул. Соборності,36, м. Полтава, 36000, , на поточний рахунок: МФО 820172, банк Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA0049503, одержувач: Управління майном комунальної власності міста - 4 540,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 23.11.2021

Суддя Солодюк О.В.