ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" листопада 2021 р. Справа № 922/3241/21

Вх. номер 27493

Суддя господарського суду Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

За участі представників:

заявника (боржник) - засновник та директор Ільченко О.В., паспорт НОМЕР_1 виданий Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС від 10.07.14

стягувача - Підгорний Б.Б., довіреність № 40-1181/75 від 17.03.21р.

розглянувши заяву Приватного підприємства "Ілта" (вх. №27493/21 від 22.11.21р.) про розстрочення виконання рішення суду по справі

за позовом: Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

до Приватного підприємства "Ілта", м. Харків

про стягнення 44903,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулось до Господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного підприємства "Ілта" вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладення договору, що утворилась за період з жовтня 2016 по квітень 2020 у сумі 44903,64 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-денний термін для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

Рішенням суду від 18.10.21р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Ілта" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору за період з 13 серпня 2018 по квітень 2020 року в сумі 19341,09 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 977,74 грн. В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовлено.

15.11.21р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ та направлено на адресу стягувача.

22.11.21р. від боржника надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 22.11.21р. заяву (вх. №27493/21 від 22.11.21р.) Приватного підприємства "Ілта" про розстрочення виконання рішення суду призначити до розгляду в судовому засіданні на "24" листопада 2021 р. о 12:00 год.

Представник заявника (боржник) в судовому засіданні 24.11.21р. підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду та вказав, що таку суму неможливо одночасно сплатити, оскільки на теперішній час для керівника підприємства - це непомірний тягар.

Представник стягувача в судовому засіданні 24.11.21р. заперечував проти заяви боржника про розстрочення виконання рішення суду, вказав, що сума стягнення не являється великою, тому вважає, що оплатити її можливо без розстрочення виконання рішення суду.

Суд, розглянувши заяву боржника про розстрочення виконання рішення суду на дванадцять місяців, вважає за можливе задовольнити дану заяву частково, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Суд зазначає, що розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому, відповідно до частин 3 статті 331 ГПК України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПУ України).

Норми статті 331 ГПК України не містять конкретного переліку обставин для розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку право вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Як вбачається із поданої боржником заяви, останній вказує на скрутне фінансове становище підприємства, проте бажає добровільно виконати рішення суду. Так, в обгрунтування заяви боржник вказує про те, що Приватне підприємство "Ілта" не здійснює активну господарську діяльність протягом останніх 10 років. На підтвердження відсутності прибутку від господарської діяльності та відсутність господарських операцій до цієї заяви додано податкові декларації та фінансова звітність підприємства.

Також, представник боржника повідомив, що наразі єдиним працівником ПП "Ілта" є директор - Ільченко Олена Володимирівна. Оскільки підприємство не здійснює господарської діяльності та не отримує прибутку саме на неї, як на посадову особу та єдиного учасника ПП "Ілта" покладається обов`язок зі сплати грошових коштів на підставі судового рішення від 18 жовтня 2021 року.

За твердженнями директора боржника грошові кошти в розмірі 19341,09 гривень є значною сумою для ОСОБА_1 . Станом на теперішній час ОСОБА_1 незаміжня (на підтвердження надано довідку про розірвання шлюбу). Окрім того, ОСОБА_1 має 2-гу групу інвалідності (довічно), що зумовлює неможливість повноцінно працювати, на підтвердження чого надано довідку до акту медико-соціальної експертної комісії. За твердженнями ОСОБА_1 єдиним доходом наразі є пенсія з інвалідності, тому виплата такої значної суми коштів єдиноразово є неможливою для відповідача. Також, ОСОБА_1 вказала, що дітей в неї не має, та оплатити дану суму одночасно вона сама не взмозі, тому просить суд надати можливість виконати рішення суду шляхом розстрочення стягуваної суми на один рік.

Вирішуючи питання про розстрочку суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Приписами частини 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд приймає посилання представника відповідача стосовно того, що відповідач не здійснює активну господарську діяльність та внаслідок чого не має постійного прибутку від такої діяльності, зважаючи на надані до суду та долучені до матеріалів заяви документи фінансової звітності, тому, за для належного виконання рішення суду, вважає за можливе надати відповідачу розстрочення виконання рішення суду по даній справі.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання судового рішення строком на один рік, проаналізувавши доводи заявника наведені в її обґрунтування та заперечення стягувача, з метою реального виконання рішення суду, недопущення погіршення фінансового становища боржника та стягувача, дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає, що заява про розстрочення виконання рішення суду у справі № 922/3241/21 підлягає частковому задоволенню, шляхом розстрочення виконання рішення суду на шість місяців рівними частинами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 234, 254, 255, 331, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. №27493/21 від 22.11.21р.) Приватного підприємства "Ілта" про розстрочення виконання рішення суду - задовольнити частково.

2. Надати розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.10.21р. по справі №922/3241/21 строком на шість місяців, стягуючи заборгованість рівними частками наступним чином:

3223,52 грн. - до 18.12.21р.;

3223,52 грн. - до 18.01.22р.;

3223,52 грн. - до 18.02.22р.;

3223,52 грн. - до 18.03.22р.;

3223,52 грн. - до 18.04.22р.;

3223,52 грн. - до 18.05.22р.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.11.21р.

Суддя Шарко Л.В.