ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. Справа№ 910/10240/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021

у справі №910/10240/21 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 87 689,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі, позивач або ПрАТ «СК «АРКС») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі, відповідач або ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 87 689,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» №98322а0кг від 30.07.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована у відповідача на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5956976, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/10240/21 закрито провадження у справі №910/10240/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 46 572,36 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задоволено у повному обсязі.

Присуджено до стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 41 117 (сорок одна тисяча сто сімнадцять) грн. 20 (двадцять) коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток - відповідача. За висновками суду розрахунок позивача, наведений у позові, є арифметично вірним, а станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в повному обсязі. За встановлених судом обставин, до виплати зі страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 87 689,56 грн, однак відповідач лише частково, після звернення позивача до суду з позовом у даній справі, сплатив 46 572,36 грн, решта суми страхового відшкодування у розмірі 41 117,20 грн відповідачем позивачу сплачена не була.

Відповідно, провадження у справі №910/10240/21 в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 46 572,36 грн було закрите на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами, а в частині стягнення 41 117,20 грн позовні вимоги задоволені.

При цьому, приймаючи рішення, суд відхилив як доказ наданий відповідачем висновок автотоварознавчого дослідження №21/0757 від 28.07.2021, виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер-Консалт», вказавши, що останній складений з порушенням положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, а його результати не відображають реальної вартості матеріального збитку, у зв`язку з чим вказаний доказ, поданий відповідачем, є менш вірогідним доказом, ніж ті, які надані позивачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 09.09.2021 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/10240/21, закрити провадження у справі в частині вимог у розмірі 46 572,36 грн, у задоволенні інших позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, що суперечить дійсним обставинам справи, оскільки відзив на позовну заяву було подано 06.08.2021 за вих.№03/3084.

У прохальній частині поданого відзиву було зазначено про закриття провадження у справі в частині вимог у розмірі 46 572,36 грн, однак суд першої інстанції, попри надання відповідачем доказів сплати заборгованості на вказану суму, всупереч чинному законодавству провадження у справі в цій частині не закрив.

Також скаржник наголосив на тому, що належним доказом суми матеріального збитку є саме висновок автотоварознавчого дослідження №21/0757 від 28.07.2021, наданий відповідачем, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ становить 46 572,36 грн та, відповідно, була в повному обсязі сплачена відповідачем.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач 18.10.2021 подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд у її задоволенні відмовити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

У відзиві позивач наголосив на тому, що всупереч доводам скаржника в рішенні суду першої інстанції зазначено про подання відповідачем відзиву на позовну заяву, прийнято до уваги часткову сплату страхового відшкодування у сумі 46 572,36 грн та закрито провадження у цій частині відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Позивач не погоджується із доводами відповідача про те, що ним не надано належних доказів та документів на підтвердження фактично витраченої суми на відновлювальний ремонт, оскільки позивачем надано рахунки СТО та платіжні доручення про виплачені суми страхового відшкодування, які суд визнав достатніми доказами фактично понесених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» у справі №910/10240/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/10240/21, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/10240/21 є вимоги про стягнення 87 689,56 грн, а отже дана справа відноситься до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам строки для подачі відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (повідомлень про вручення поштових відправлень), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Так, 30.07.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Класік» №98322а0кг, предметом якого є страхування транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску.

03.02.2021 по вул. Каховській, 82 у м. Кривий Ріг відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 24.02.2021 у справі №210/1004/21 ОСОБА_2 , водія транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахований позивачем - ПрАТ «АРКС».

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

10.02.2021 страхувальник позивача звернувся до останнього із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Фізичною особою-підприємцем Скубійовою В.Д. виставлено рахунок №4 від 10.02.2021 на ремонт транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 10 041,00 грн.

Відповідно до Страхового акту №ARX2724861 від 18.02.2021 позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 10 041 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №753119 від 19.02.2021 із зазначенням призначення платежу: «страхове відшкодування згідно акту № ARX2724861, ОСОБА_1».

Товариством з обмеженою відповідальністю «НАРА» виставлено рахунок №589 від 10.02.2021 на ремонт транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 71 288 грн 78 коп.

Відповідно до Страхового акту №ARX2724862 від 18.02.2021 позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 71 288 грн 78 коп., що підтверджується платіжним дорученням №753117 від 19.02.2021 із зазначенням призначення платежу: «страхове відшкодування згідно акту №ARX2724862, ОСОБА_1».

Висновком експерта транспортно-товарознавчого дослідження №1.003.21.0002180 від 14.04.2021, складеного судовим експертом Чивчиш О.П., визначено, що сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 93 349,28 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «НАРА» виставлено рахунок №1209 від 17.03.2021 на ремонт транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 6 359,78 грн.

Відповідно до Страхового акту №ARX2759616 від 16.04.2021 позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 6 539,78 грн, що підтверджується платіжним дорученням №771957 від 19.04.2021 із зазначенням призначення платежу: «страхове відшкодування згідно акту №ARX2759616, ОСОБА_1».

Позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою вих. №ЕЛ_00012464 від 30.03.2021 на виплату страхового відшкодування у сумі 81 329,78 грн (докази направлення долучені до позову), у відповідь на яку відповідач надіслав електронний лист від 06.04.2021 з темою «Щодо надання інформації та документів по регресній вимозі по справі ЦВ/21/0757» та проханням надіслати фото пошкоджень автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в електронному вигляді, які були надіслані у відповідь на лист.

Також відповідачу були направлені доповнення до заяви про страхове відшкодування за вих. №ЕЛ_00012464/1 від 31.05.2021 про доплату 6 359,78 грн із рахунком №1209 від 17.03.2021 ТОВ «НАРА» на суму 6 359,78 грн, страховим актом на суму 6 359,78 грн, копією платіжного доручення №771957 від 19.04.2021, копіями фото пошкоджень на доплату, копією звіту експерта (докази направлення долучені до позову).

Однак відповідач, за твердженнями позивача, страхове відшкодування на загальну суму 87 689,56 грн (81 329,78 грн + 6 359,78 грн) не сплатив, мотивованої відмови у здійсненні страхового відшкодування не надав, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду із позовом у даній справі та просив суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 87 689,56 грн.

Після відкриття провадження у справі №910/10240/21 ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було виплачено на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 46 572,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням №18988 від 03.08.2021 із зазначенням призначення платежу «страх.відшк.в порядку регресу зг.страх.акту №ЦВ/21/0757 за дог. страх. АО- від 19.08.2020.», долученим до відзиву на позовну заяву.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для покладення на відповідача обов`язку із виплати позивачу страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

У такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок в частині встановлення чи є здійснення виплати за договором добровільного майнового страхування виникненням нового зобов`язання або ж за наслідками такої виплати лише відбувається заміна кредитора у вже існуючому зобов`язанні із набуттям останнім всіх прав і обов`язків попереднього кредитора викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17, який в силу приписів частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України суди враховують при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, керуючись умовами договору добровільного страхування та враховуючи визначену згідно з наявними в матеріалах справи рахунком ФОП Скубійовою В.Д. на оплату №4 від 10.02.2021, рахунками ТОВ «НАРА» №589 від 10.02.2021 та №1209 від 17.03.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійшов висновку, що страхове відшкодування згідно умов Договору добровільного страхування складає 87 689,56 грн.

Винною у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 03.02.2021, є ОСОБА_2 (водій транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), що підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 24.02.2021 у справі №210/1004/21.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5956976 цивільно-правова відповідальність власника транспортного «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент настання страхової події була застрахована у відповідача, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 00 грн.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Приймаючи оскаржуване у даній справі рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок з виплати страхового відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту, яка визначена позивачем на підставі рахунків ФОП Скубійової В.Д. №4 від 10.02.2021, рахунків ТОВ «НАРА» №589 від 10.02.2021 та №1209 від 17.03.2021, тобто в загальній сумі 87 689,56 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачем було подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 09.08.2021 за вх.№01-37/59361/21 (том 1, а.с. 72-73), до якого, зокрема, у якості додатку було долучене платіжне доручення №18988 від 03.08.2021 про сплату позивачу 46 572,36 грн із зазначенням призначення платежу «страх. відшк. в порядку регресу зг.страх.акту №ЦВ/21/0757 за дог. страх. АО- від 19.08.2020.».

Інформація про подання відповідачем відзиву на позовну заяву відображена в оскаржуваному судовому рішенні, зокрема, на аркуші 2 оригіналу судового рішення, наявного у матеріалах справи.

Водночас, із мотивувальної частини судового рішення вбачається, що судом було надано правову оцінку доводам відзиву відповідача на позовну заяву.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Так, суд першої інстанції, враховуючи сплату Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» грошових коштів позивачу в розмірі 46 572,36 грн після відкриття провадження у даній справі, дійшов висновку про закриття провадження у справі №910/10240/21 в частині стягнення 46 572,36 грн суми страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами, що відображено у мотивувальній та резолютивній частинах (пункт 1) судового рішення.

Відтак, посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги відзив відповідача на позовну заяву в даній справі, зокрема, не враховано сплату відповідачем 46 572,36 грн суми страхового відшкодування, спростовуються змістом самого судового рішення.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі з приводу незастосування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 29 та пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 1.6. та 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (далі, Методика), визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ (транспортного засобу) за формулою визначення вартості ремонту урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

За змістом пунктів 7.38. та 7.39. вказаної Методики коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ (колісного транспортного засобу), строк експлуатації яких не перевищує:

- 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

- 7 років - для інших легкових КТЗ;

- 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;

- 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;

- 5 років - для мототехніки.

Винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Також відповідно до пункту 7.40. Методики якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Колегія суддів зазначає, що зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2020, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (03.02.2021) строк експлуатації вказаного автомобіля не перевищував семи років.

Водночас, доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до пунктів 7.39, 7.40. Методики стосовно застрахованого позивачем автомобіля матеріали справи також не містять.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що наявні матеріали справи не свідчать про наявність підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при визначенні розміру страхового відшкодування.

Відповідачем до відзиву долучено висновок автотоварознавчого дослідження №21/0757 від 28.07.2017, складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Партнер-Консалт», згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ становить 46 572,36 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, не взяв до уваги вказаний висновок як належний доказ, із чим колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Законом України «Про оцінку майна та майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методикою регулюються процедури проведення оцінки КТЗ та його технічного огляду.

Вказані нормативно-правові акти визначають імперативний обов`язок оцінювача/експерта перед складанням будь-яких звітів та експертиз безпосередньо оглянути КТЗ та встановити всі його характерні особливості.

Згідно пункту 5.1. Методики початковим етапом оцінки завданої шкоди транспортному засобу є його технічний огляд оцінювачем (експертом), який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що оцінювачем ТОВ «Партнер-Консалт» ОСОБА_3 був проведений особистий огляд пошкодженого транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що передбачено пунктом 5.1. Методики, наданий відповідачем висновок автотоварознавчого дослідження №21/0757 від 28.07.2017 не може вважатись належним та допустимим доказом у даній справі.

Наявність відомостей в системі «Audatex», про які стверджує відповідач у апеляційній скарзі, не може бути належним доказом того, що відповідний ремонт (ремонт деталей кузова) дійсно проводився, оскільки вказана програма надає можливість встановити лише, чи проводився розрахунок вартості ремонту, що не може свідчити як про наявність достовірних відомостей щодо пошкодження автомобіля, так і про проведення його ремонту.

Наведеними обставинами спростовуються аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі з приводу розрахунку суми страхового відшкодування.

При визначенні розміру заподіяної шкоди у даному випадку суд виходить саме із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із сумою, яка вказана у рахунку, виставленому станцією технічного обслуговування (Фізичною особою - підприємцем Скубійовою В.Д., Товариством з обмеженою відповідальністю «НАРА»).

При цьому колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17, згідно якої звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

За вказаних обставин, Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» в частині стягнення з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування у порядку суброгації у сумі 41 117,20 грн (87 689,56 грн - 46 572,36 грн).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/10240/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/10240/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».

Матеріали справи №910/10240/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко