номер провадження справи 32/92/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021 Справа № 908/1961/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Новасардовій І.В., розглянувши матеріали

За позовом Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі Філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства Українська залізниця (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, 61, ідентифікаційний код філії 41149437) Виробничий структурний підрозділ Запорізьке територіальне управління філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства Українська залізниця (ідентифікаційний код 41149437, адреса для листування 03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, б. 61)

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4)

про стягнення 73640,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Семенова О.П., довіреність від 15.07.2021

від відповідача: Бойко Р.І., довіреність від 23.04.2021

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 2037/08-07/21 від 05.07.2021) Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства Українська залізниця Виробничий структурний підрозділ Запорізьке територіальне управління філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства Українська залізниця до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя про стягнення 73640,00 грн., які складаються з 65697,31 грн. основного боргу за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, 5760,78 грн. втрат від інфляції та 2181,91 грн. -3 % річних.

07.07.2021 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/1961/21 розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.07.2021 у справі № 908/1961/21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1961/21. Присвоєно справі номер провадження 32/92/21. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін.

На адресу Господарського суду Запорізької області від Квартирно експлуатаційного відділу м. Запоріжжя надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15549/08-08/21) згідно якого відповідач просить суд в позові відмовити. Відзив на позовну заяву прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.09.2021 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/1961/21 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 06.10.2021.

В судовому засіданні 06.10.2021 оголошено перерву до 04.11.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 04.11.2021 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Акорд.

За приписами ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Згідно з ч 6. ст. 183 ГПК якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Після закінчення підготовчого засідання 04.11.2021 враховуючи письмову згоду представників сторін та вирішення питань, зазначених у частині другій статті 182 цього Кодексу, суд вирішив розпочати розгляд справи по суті у цьому ж судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні 04.11.2021 підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні 04.11.2021 проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

У судовому засіданні 04.11.2021 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, а також після судових дебатів, судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Запоріжжя (надалі - Відповідач) був укладений Договір № 1941/д оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Запорізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління державного підприємства «Придніпровська залізниця» (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого (викладеного з урахуванням укладених в подальшому додаткових угод) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, а саме частину нежитлового приміщення на першому поверсі будівлі у складі п`яти кімнат та коридору площею 115,0 кв. м., розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 13, що перебуває на балансі виробничого структурного підрозділу «Запорізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - позивач).

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей Договір укладено строком по 15.04.2007. В подальшому дія Договору оренди подовжувалася сторонами шляхом укладення до нього відповідних Додаткових угод.

Майно прийнято орендарем, про що свідчить підписаний орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем 19.04.2006 Акт прийому-передачі.

На утримання даного майна було укладено Договір про відшкодування витрат БМЕУ-3 на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1941а від 01.01.2007 між відповідачем та позивачем.

24.02.2010 було укладено Договір про відшкодування витрат БМЕУ-3 на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №ПР/БМЕС-10313/НЮдч між відповідачем та позивачем.

01.08.2016 було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №ПР/БМЕУ-3-16-013/НКМ-В між відповідачем та возивачем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 було утворено Публічне Акціонерне Товариство Українська Залізниця. Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. До нього, зокрема, увійшло Державне підприємство Придніпровська Залізниця ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 було затверджено статут ПАТ Укрзалізниця, відповідно до п. 2 якого Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до Постанови КМУ від 25.06.2014 №200. Пунктом 12 Статуту закріплено, що Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Також, відповідно до ст. 6 до Закону України від 23.02.2012 № 4442-VІ Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

В свою чергу, 21.10.2015 відповідно до чинного законодавства відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (код ЄРДПОУ -0075815). До даних Про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа увійшло й Державне підприємство Придніпровська залізниця. Регіональна філія Придніпровська залізниця (код ЄДРПОУ ВП 40081237) значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи - ПАТ Укрзалізниця.

Згідно витягу з протоколу №1 засідання ПАТ Укрзалізниця від 21.10.2015 датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ Укрзалізниця було визначено 01.12.2015.

Згідно з ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 85 ГК України, ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески, як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» передбачено, що внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до ст. 85 ГК України та ст.115 ЦК України з 21.10.2015 набуло право власності на нерухоме майно згідно вищевказаного Договору оренди, а саме: будівля ДН-3 СТ Запоріжжя 2, що розміщена за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 13 (інвентарний №01570) будівля ДН-3 СТ Запоріжжя 2, що розміщена за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 13 (інвентарний №01570).

Відповідно до ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов`язки за договором оренди. Отже, до ПАТ «Укрзалізниця» перейшли права та обов`язки за договорами оренди, укладеними через регіональні відділення Фонду державного майна України.

Умовами п. 10.8. Договору оренди передбачено, що реорганізація Орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього Договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого Майна (його правонаступників).

Отже, приймаючи рішення про утворення ПАТ "Українська залізниця" шляхом реорганізації (злиття) підприємств залізничного транспорту та встановлюючи його правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків зазначених підприємств, держава тим самим фактично висловила своє волевиявлення щодо переходу до ПАТ "Українська залізниця" права власності на відповідне майно, передане державою до його статутного капіталу, у тому числі права самостійно виступати орендодавцем такого майна.

Таким чином, в зв`язку з переходом права власності на майно, яке є об`єктом оренди, в силу вимог закону, відбулася заміна сторони у зобов`язанні, внаслідок чого до ПАТ «Укрзалізниця» перейшли права та обов`язки Орендодавця по договору оренди.

Постановою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2020 по справі № 918/792/18 сформовано правовий висновок, згідно до якого право власності Товариства на нерухоме майно, внесене до його статутного капіталу під час створення, виникло з моменту внесення такого нерухомого майна до статутного капіталу та складення передавального акту.

З метою оформлення заміни сторони у зобов`язанні, 04.03.2016 між ПАТ «Українська залізниця» та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Запоріжжя було укладено Додатковий договір до Договору оренди, за змістом якого сторони погодили, що орендодавцем майна, визначеного Договором оренди від 19.04.2006 № 1941/д є ПАТ «Укрзалізниця». Термін дії договору був встановлений по 31.03.2016 включно.

В подальшому до Договору оренди укладалися додаткові договори від 18.03.2016, від 07.07.2016, від 23.09.2016, від 21.11.2016, від 07.04.2017, від 10.01.2018, від 11.05.2018.

Кабінетом Міністрів України затверджено державну цільову програму реформування залізничного транспорту на 2010-2019 роки від 16.12.2009 № 1390. На виконання державної програми, Правлінням публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» прийнято рішення щодо реорганізації виробничих та структурних підрозділів служб будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд (протокол від 01.03.2017 № Ц-57/16 Ком.т.)- Протоколом затверджена організаційна структура філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» (далі - Філія).

Відповідно до п.26.5 протоколу від 01.03.2017 № Ц-57/16 Ком.т. вилучені з 01.07.2017 зі складу регіональної філії «Придніпровська залізниця» виробничі підрозділи, що були підпорядковані структурному підрозділу «Служба будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд».

Відповідно до п. 1.18 наказу філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 20.06.2017 №ФБМЕС-3/24 структурні підрозділи «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління», пансіонат «Прибій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» включити до складу виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - Підрозділ).

Відповідно до Розділу 5 Положення про Підрозділ має право надавати на розгляд Філії обгрунтовані пропозиції щодо передачі в користування, оренду майна, яке закріплене за Підрозділом (п. 5.6).

На виконання вимог законодавства України 27.11.2018 проведено державну реєстрацію Статуту АТ «Укрзалізниця» у новій редакції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 «Деякі питання діяльності акціонерного товариства «Українська залізниця» та внесені відповідні зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до зазначеної редакції Статуту: тип акціонерного товариства змінено з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, найменування публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінено на акціонерне товариство «Українська залізниця».

Додатковим договором від 11.05.2018 сторони встановили, що Договір діє з 01 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року.

Згідно з частиною другою статті 291 ГК України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Отже, договір оренди державного майна №1941/д від 01.08.2006 є закінченим з 01.07.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України - у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідач не повернув майно позивачу, як це було передбачено умовами договору.

Позивач зазначає, що з 01 липня 2018 року відбувається прострочення повернення майна після припинення договору, що підтверджується складеними позивачем Актами від 24.09.2018, від 04.03.2019, від 12.08.2019, від 17.12.2019, від 26.03.2020, якими зафіксовано факт знаходження відповідача у приміщенні позивача.

Неоднаразово позивач звертався на адресу відповідача з листами про наявність заборгованості та її оплату (№ТУБМЕС-3-10/1532 від 18.05.2020, №ТУБМЕС-3-10/3112 від 28.10.2020, №ТУБМЕС-3-10/3731 від 11.12.2020, № ЖГУБМЕС-3-10/278 від 27.01.2021, ЖГУБМЕС-3-10/1980 від 19.05.2021).

Позивач листами ЖГУБМЕС-3-10/1621 від 28.05.2020, №ТУБМЕС-3-10/3143 від 30.10.2020 повідомляв відповідача про порядок укладання нового договору оренди та про необхідність повернення майна у зв`язку з закінченням договору оренди.

У зв`язку з не звільненням відповідачем орендованого майна, позивачем комісійно зафіксовано цей факт, про що складені Акти від 22.07.2020, від 19.11.2020.

Позивач посилається на те, що орендоване приміщення не повернуто, але відповідач припинив оплату за орендоване майно та відшкодування витрат на утримання нерухомого майна з 01.07.2018, у зв`язку з чим виникла заборгованість орендаря перед позивачем щодо відшкодування витрат на утримання орендованого майна та прилеглої території (земельний податок та експлуатаційні витрати) у розмірі 65697,31 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині відшкодування витрат на утримання орендованого майна стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Як вже зазначалося, п. 7.1 Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.08.2016 № ПР/БМЕУ-3-16-013/НКМ-В умови цього договору розповсюджуються на відносини сторін до повернення майна орендарем балансоутримувачу згідно з актом приймання-передачі.

За умовами ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Сторонами акт приймання-передачі щодо повернення майна не підписувався, при цьому відповідачем не заперечується, що він продовжує користуватися майном, що є предметом договору оренди №1941/д.

Згідно з п. 2.2.3 Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.08.2016 №ПР/БМЕУ-3-16-013/НКМ-В Орендар зобов`язується не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім, вносити плату на рахунок Балансоутримувача на утримання орендованого майна та прилеглої території згідно виставленого рахунку фактично наданих послуг.

За викладених обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за утримання орендованого майна та прилеглої території у сумі 65697,31 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 5760,78 грн, 3% річних у сумі 2181,91 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 № 10/25, від 04.07.2011 № 13/210/10, від 12.09.2011 № 6/433-42/183, від 14.11.2011 № 12/207, від 23.01.2012 №37/64.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 зробила правовий висновок, що стаття 625 Цивільного кодексу України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Перевіривши заявлені до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та періоди їх нарахування, судом встановлено, що розрахунки виконано вірно, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства Українська залізниця (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, 61, ідентифікаційний код філії 41149437) Виробничий структурний підрозділ Запорізьке територіальне управління філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Акціонерного товариства Українська залізниця (, 69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 80 А; адреса для листування 03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 61) 65697 (шістдесят п`ять тисяч шістсот дев`яносто сім) грн. 31 коп. основного боргу, 5760 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) грн. 78 коп. втрат від інфляції, 2181 (дві тисячі сто вісімдесят одна) грн. 91 коп. - 3% річних та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оформлено і підписано 29 листопада 2021.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій