РІШЕННЯ

22 листопада 2021 року м. ТернопільСправа № 921/406/21
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув матеріали справи

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" (вул. Болсуновська, 13-15, м. Київ, 01014)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" (вул. Микулинецька, 106, м. Тернопіль, 46084)

про стягнення 45337,71 грн - основного боргу, 3892,02 грн - пені, 1296,03 грн - трьох відсотків річних, 5002,49 грн - інфляційних нарахувань.

За участю від:

позивача - Машков К.Є.

відповідач - не з`явився

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" про стягнення 45337,71 грн - основного боргу, 3892,02 грн - пені, 1296,03 грн - трьох відсотків річних, 5002,49 грн - інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Вольт Постач" у позовній заяві №06/21-10 від 14.06.2021 (вх. №460 від 17.06.2021), з урахуванням заяви №07/21-08 від 05.07.2021 (вх. №5730 від 09.07.2021) на усунення недоліків (в якій позовну заяву викладено у новій редакції), зазначає про неналежне виконання ТОВ «Управляюча компанія «Патон Груп» (назву якого змінено на ТОВ «ВІРПЛ ТВВ») умов договору №121219 ПГ від 12.12.2019 про постачання електричної енергії споживачу, в частині оплати за отриману електричну енергію.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Будь яких інших клопотань, в порядку господарського процесуального законодавства України, не заявив.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 18.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" було залишено без руху, на підставі ст. 174 ГПК України, у зв`язку з недотриманням заявником вимог ст. ст. 162, 164 ГПК України при її подачі до суду.

Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/406/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання у даній справі призначено на 26.08.2021.

Ухвалою суду від 26.08.2021 підготовче судове засідання у даній справі відкладалось на 16.09.2021.

Ухвалою суду від 16.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі №921/406/21 та відкладено підготовче судове засідання на 21.10.2021.

Ухвалою суду від 21.10.2021 закрито підготовче провадження по справі №921/406/21 та призначено її до судового розгляду по суті в судовому засіданні 18.11.2021, в якому оголошувалась перерва до 22.11.2021.

22.11.2021 від ТОВ "Вольт Постач" надійшли письмові пояснення №11/21-132 від 19.11.2021 (вх. №9445), в яких позивачем зазначено, що згідно розрахунку суми основного боргу вартість переданої електроенергії складає 11363430,71 грн, з яких відповідачем оплачено лише частину - в сумі 11318093 грн. При цьому, залишається без змін сума боргу, пені, 3% річних та інфляційних.

В судовому засіданні 22.11.2021 судом прийнято до розгляду письмові пояснення №11/21-132 від 19.11.2021 (вх. №9445 від 22.11.2021), з додатками і подальший розгляд справи вирішено здійснювати з їх урахуванням, з приводу чого судом постановлено протокольну ухвалу від 22.11.2021.

Представником позивача в судовому засіданні 22.11.2021 підтримано позовні вимоги.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 22.11.2021 не забезпечив.

Під час підготовчого провадження у справі, у встановлений судом в ухвалі від 09.08.2021 (про відкриття провадження у справі) строк відповідач відзиву на позов не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у частині 2 статті 178 ГПК України.

Згідно ч.4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

За інформацією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" зазначено вул. Микулинецька, 106, м. Тернопіль, 46084.

Рекомендовані повідомлення від 09.08.2021, від 27.08.2021, від 17.09.2021, від 23.10.2021, від 19.11.2021 зі штрихкодовими ідентифікаторами відповідно №213, 208, 598, 231, 184 якими на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" направлялись копії ухвал про відкриття провадження у справі, про відкладення підготовчих судових засідань, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, про виправлення описки, із відміткою підприємства зв`язку "Укрпошта": "адресат відсутній за вказаною адресою"; "неправильно зазначена (відсутня) адреса".

Станом на час розгляду справи в суді, відповідач не змінював адреси свого офіційного місцезнаходження (дійсної адреси).

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Також, в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення від 27.08.2021, від 17.09.2021 зі штрихкодовими ідентифікаторами відповідно 216, 610, якими на вказану у договорі адресу відповідача: «вул. Новопирогівська, 66, м. Київ, 03045» направлялись копії ухвал від 26.08.2021, від 16.09.2021 про відкладення підготовчого судового засідання, із відміткою підприємства зв`язку "Укрпошта": "адресат відсутній за вказаною адресою".

Не перебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.03.2018, винесеній по справі №911/1163/17.

Направлення процесуальних документів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасників справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених документів перебуває поза межами контролю суду. Подібний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 №911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-5, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Патон Груп» 12.12.2019 укладено договір №121219 ПГ про постачання електричної енергії споживачу, який згідно п. 1.1 є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору на підставі заяви - приєднання від 18.12.2019.

Умови цього договору розроблені з урахуванням вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

У п. 3.1 договору вказано, що початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві - приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору (п. 3.2 договору).

Згідно п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника (п. 5.3, п. 5.4, п. 5.5 договору).

У п. 5.6 договору вказано, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки передбачені комерційною пропозицією. Зазначений строк не може бути меншим за 3 днів з дня надання рахунку споживачу. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб- сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

У п. 5.8 договору сторонами обумовлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Споживач має право обрати на розрахунковий період іншого постачальника в установленому ПРРЕЕ порядку, за умов, що в нього є укладений договір про розподіл (передачу) електричної енергії з оператором системи та відсутнє припинення постачання електричної енергії внаслідок наявної заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником (п. 5.11 договору).

У п. 6.1 договору зазначено, що споживач має право, зокрема: отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі та додатках до нього; безоплатно отримувати всю інформацію стосовно його прав та обов`язків, інформацію про ціну, порядок оплати спожитої електричної енергії, а також іншу інформацію, що має надаватись постачальником відповідно до чинного законодавства та/або цього договору; безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші параметри власного споживання електричної енергії; вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку; вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником, та/або достроково призупинити чи розірвати цей договір у встановленому ним порядку.

Разом з цим, споживач зобов`язався, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору; протягом 5 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, визначеної цим договором, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію; забезпечити передачу на адресу постачальника підписаного з боку споживача акту купівлі-продажу електричної енергії та інших актів за розрахунковий період, протягом місяця наступного за розрахунковим (п. 6.2 договору).

Постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 7.2 договору постачальник зобов`язався, серед іншого: нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором; до 5-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим надсилати споживачу підписаний зі свого боку у 2-х примірниках Акт купівлі-продажу електричної енергії, що складений на підставі даних комерційного обліку споживача, та інших актів.

Споживач має право змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії) (п. 10.1 договору).

Згідно п. 13.1 договору він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

У п. 13.7, п. 13.8 договору сторонами обумовлено, що платіжні документи на оплату надсилаються на електронну пошту споживача/рекомендованим листом/вручаються кур`єром/особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін, в терміни визначені в комерційній пропозиції. Кожен з вказаних варіантів доставки вважається фактом отримання платіжного документу. Усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

У додатку №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу, яким є заява - приєднання від 18.12.2019 зазначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії - 01.01.2020, а оператор, з ким споживач уклав договір розподілу електричної енергії - ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі».

У заяві - приєднання від 18.12.2019 та договорі №121219ПГ від 12.12.2019 зазначено реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Патон Груп": юридична адреса: вул. Новопирогівська, 66, м. Київ, 03045, .

До заяви - приєднання сторонами у двосторонньому порядку оформлені додаток №1 - «Перелік точок комерційного обліку за об`єктами споживача у розрахункових періодах 2019 року на відповідних класах напруги для потреб Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Патон Груп» та додаток №2 - «Заявлені обсяги постачання електричної енергії у розрахункових періодах 2019 року на відповідних класах напруги для потреб Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Патон Груп».

У додатку №2 «Комерційна пропозиція №1» до договору №121219ПГ від 12.12.2019 зазначено наступне:

- ціна за фактично спожиту електричну енергію розраховується за формулою: Ц факт = ((B+B1+M+P)/W)*П+T+S; де «В» - фактична вартість купівлі постачальником обсягів електроенергії енергії на РДД розрахункового місяця; «В1» - фактична вартість купівлі постачальником обсягів електроенергії енергії на РДН/ВДР розрахункового місяця; «М» - вартість небалансів у випадку від`ємної різниці між фактичним та замовленим обсягом у кожному розрахунковому місяці, за ціною що складається на балансовому ринку; «Р» - вартість небалансів у випадку позитивної різниці між фактичним та замовленим обсягом у кожному розрахунковому місяці, за ціною що складається на балансовому ринку; «W» - фактичний обсяг споживання електричної енергії; «П» - коефіцієнт прибутковості постачальника. Для цієї комерційної пропозиції П = 1,075; «Т» - тариф на передачу електричної енергії оператором системи передачі, затверджений регулятором; «S» - витрати постачальника (оплата за послуги оператора ринку, адміністратора розрахунків внески на регулювання НКРЕКП, акцизний збір, та інші обов`язкові витрати постачальника згідно з нормативними документами); «W» - фактична обсяг споживання, кВт*год; Сума податку на додану вартість (ПДВ) нараховується згідно Податкового кодексу України.«Ц факт» не залежить від постачальника та може бути змінена з додатковим повідомленням споживача (п. 1 комерційної пропозиції);

- оплата електричної енергії здійснюються споживачем на поточний рахунок постачальника згідно реквізитів зазначених в договорі та/або розрахункових документах: 25% попередня оплата заявленого обсягу до 25 числа що передує місяцю постачання; 25% попередня оплата заявленого обсягу до 05 числа поточного місяця постачання; 25% попередня оплата заявленого обсягу до 15 числа поточного місяця постачання; 25% попередня оплата заявленого обсягу до 23 числа поточного місяця постачання; сума переплати/недоплати споживача, яка виникла внаслідок різниці між замовленим обсягом та фактично спожитою електричною енергією, визначається після завершення розрахункового періоду. Сума переплати споживача зараховується в якості оплати наступного розрахункового періоду, або за зверненням споживача повертається на його поточний рахунок. Сума недоплати споживача підлягає безумовній оплаті споживачем не пізніше 5 робочих днів з дня отримання відповідного рахунку. Розрахунковим періодом за цією комерційною пропозицією є календарний місяць (п. 3 комерційної пропозиції);

- рахунок за замовлену електричну енергію виставляється до 22 числа місяця, що передує розрахунковому періоду. Оплата згідно п. 3 дійсної таблиці. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, але не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.4 комерційної пропозиції);

- постачальник до 12 числа включно місяця, наступного за розрахунковим, оформлює Акт купівлі-продажу електричної енергії за місяць та в цей же строк надає його споживачу засобами електричного зв`язку на електронну адресу вказану у заяві-приєднання до умов договору. Разом з Актом купівлі-продажу електричної енергії постачальник надає рахунок на оплату за фактично використану електричну енергію, що не оплачена споживачем. Оплата рахунку за фактично використану електроенергію має бути здійснена споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання (п.8 комерційної пропозиції);

- у разі недотримання порядку та строків проведення розрахунків визначених цією комерційною пропозицією, в тому числі попередньої оплати та оплати додатково заявлених обсягів купівлі електричної енергії, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка нараховується починаючи з 11-го дня, коли зобов`язання мало бути виконано, до дня повного погашення та сплатити штраф відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, який нараховується починаючи з 11-го дня, коли зобов`язання мало бути виконано, до дня повного погашення, упродовж 5 (п`яти) робочих днів моменту встановленого рахунку (п. 10 комерційної пропозиції);

- строк дії договору складає до 30.06.2020. Договір вважається автоматично продовженим на той же строк, якщо жодна із сторін не направила другій стороні письмове повідомлення про розірвання договору або зміни умов за 10 днів до дня його закінчення (п. 13 комерційної пропозиції).

Матеріали справи не містять доказів письмових звернень сторін договору з письмовим повідомленням про намір щодо розірвання договору, у визначеному комерційною пропозицією порядку. Тому, суд оцінює його як договір, дія якого автоматично пролонговувалась.

Однак, після пролонгації договору, 02.07.2020 (згідно відбитку штампу підприємства зв`язку «Укрпошта») Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Патон Груп» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" з листом №010720-1 від 01.07.2020, в якому повідомило останнього про намір укладення та підписання договору з новим постачальником електроенергії з 01.08.2020. Зазначене повідомлення відповідача про зміну електропостачальника позивачем отримано 20.07.2020 за вх №689.

В якості доказів поставки відповідачу електроенергії, у період з січня 2020 року по липень 2020 року, позивачем подано до матеріалів справи акти приймання - передачі електроенергії загальною вартістю 11363430,71 грн, а саме:

- акт приймання-передачі №23 від 31.01.2020 на суму 1818210,12 грн;

- акт приймання-передачі №37 від 29.02.2020 на суму 1642772,99 грн;

- акт приймання-передачі №77 від 31.03.2020 на суму 1778606,22 грн;

- акт приймання-передачі №131 від 30.04.2020 на суму 1421183,34 грн;

- акт приймання-передачі №210 від 31.05.2020 на суму 1324414,21 грн;

- акт приймання-передачі №269 від 30.06.2020 на суму 1669474,01 грн;

- акт приймання-передачі №322 від 31.07.2020 на суму 1708769,82 грн.

При цьому, акти приймання - передачі електричної енергії з січня по травень 2020 року підписані та скріплені печатками обох сторін без жодних претензій щодо кількості та якості переданих обсягів електричної енергії.

Наявні в матеріалах справи акти приймання - передачі електричної енергії за червень, липень 2020 року не містять підписів зі сторони замовника. Попри це, на підтвердження факту постачання та обсягів поставленої електричної енергії ТОВ "Вольт Постач" у період червень-липень 2020 року, до позову долучені акти про обсяги розподілу електричної енергії по території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу від 30.06.2020 та від 31.07.2020, складені уповноваженими представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" (електропостачальника) та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (оператора системи розподілу електричної енергії).

Таким чином, на виконання умов договору та укладених до нього додатків, позивач за період з січня 2020 року по липень 2020 року поставив, а відповідач прийняв електричну енергію загальною вартістю 11363430,71 грн.

В якості доказів надіслання актів приймання - передачі електричної енергії №269 від 30.06.2020 та №322 від 31.07.2020 відповідачу, позивачем подано роздруківки (скрін-шоти) електронної пошти. З їх змісту вбачається, що такі акти 10.07.2020 та 02.09.2020 надіслано, за твердженням відповідача, на електронну адресу відповідача: іа.

У поясненнях, викладених у клопотанні №09/21-18 від 14.09.2021 (вх. №7590 від 16.09.2021), позивач також повідомив суд, що акти приймання електричної енергії №269 від 30.06.2020 за червень 2020 року та №322 від 31.07.2020 за липень 2020 року повторно направлено ТОВ «Управляюча компанія «Патон Груп» 20.10.2020 засобами поштового зв`язку. Підтвердженням цьому являється доданий до клопотання №09/21-18 від 14.09.2021 список згрупованих рекомендованих листів за 20.10.2020, у якому під порядковим №10 зазначено ТОВ НВП ПАТОН ГРУП, вул. Новопирогівська, 66, м. Київ, 03045.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення умов договору, свої зобов`язання по оплаті вартості отриманої за період січня - липня 2020 року (включно) електроенергії виконував неналежним чином та з порушенням передбаченого умовами договору терміну розрахунків.

Зокрема, в матеріалах справи міститься довідка по операціях ТОВ "Вольт Постач" за договором про постачання електричної енергії споживачу №121219ПГ від 12.12.2019 за період з 01.01.2020 по 14.06.2021, які вказують про перерахування відповідачем коштів позивачу на загальну суму 11318093 грн, а саме: 10.01.2020 - 500000 грн; 17.01.2020 - 600000 грн; 22.01.2020 - 120000 грн; 24.01.2020 - 500000 грн; 29.01.2020 - 280000 грн; 31.01.2020 - 250000 грн; 21.02.2020 - 400000 грн; 24.02.2020 - 50000 грн; 24.02.2020 - 300000 грн; 24.02.2020 - 400000 грн; 26.02.2020 - 50000 грн; 28.02.2020 - 150000 грн; 28.02.2020 - 250000 грн; 06.03.2020 - 50000 грн; 06.03.2020 - 200000 грн; 13.03.2020 - 350000 грн; 18.03.2020 - 400000 грн; 27.03.2020 - 200000 грн; 30.03.2020 - 200000 грн; 03.04.2020 - 250000 грн; 06.04.2020 - 100000 грн; 07.04.2020 - 200000 грн; 08.04.2020 - 200000 грн; 09.04.2020 - 350000 грн; 22.04.2020 - 50000 грн; 24.04.2020 - 300000 грн; 29.04.2020 - 200000 грн; 30.04.2020 - 200000 грн; 04.05.2020 - 200000 грн; 07.05.2020 - 300000 грн; 14.05.2020 - 200000 грн; 20.05.2020 - 40000 грн; 20.05.2020 - 50000 грн; 22.05.2020 - 50000 грн; 27.05.2020 - 200000 грн; 04.06.2020 - 350000 грн; 10.06.2020 - 200000 грн; 12.06.2020 - 200000 грн; 17.06.2020 - 250000 грн; 19.06.2020 - 200000 грн; 24.06.2020 - 300000 грн; 02.07.2020 - 200000 грн; 03.07.2020 - 200000 грн; 09.07.2020 - 300000 грн; 10.07.2020 - 200000 грн; 16.07.2020 - 150000 грн; 20.07.2020 - 120000 грн; 23.07.2020 - 30000 грн; 24.07.2020 - 100000 грн; 29.07.2020 - 200000 грн; 29.07.2020 - 208093 грн; 29.07.2020 - 300000 грн; 06.11.2020 - 30000 грн; 09.11.2020 - 40000 грн, з яких позивачем здійснено повернення коштів в сумі 400000 грн 21.02.2020 (письмові пояснення №11/21-132 від 19.11.2021 (вх. №9445 від 22.11.2021)).

Таким чином, станом на момент звернення позивача з позовом до суду, решта зобов`язання в сумі (11363430,71 грн - 11318093 грн) 45337,71 грн залишилось не виконаним.

22.01.2021 позивачем на адресу відповідача направлено лист №21/01-06 від 06.01.2021, з проханням оплатити суму боргу в розмірі 45337,71 грн.

Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Наявний в матеріалах справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №60 від 25.08.2021, сформований станом на 25.08.2021 (за параметрами пошуку: ) містить інформацію про те, що 19.04.2021 до Єдиного державного реєстру за № 009053315 включені відомості про зміну найменування та місцезнаходження юридичної особи з вказаним ідентифікаційним кодом. З урахування внесених змін, станом на 25.08.2021 у реєстрі за ідентифікаційним кодом 42684822 зареєстрована юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" (вул. Микулинецька, 106, м. Тернопіль, 46084).

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 статті 7 Закону зазначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч. 1 ст. 10 Закону).

З врахуванням наведеного, ідентифікаційний код є основою ознакою, яка ідентифікує суб`єкта господарювання-юридичну особу, у випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється. А відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Патон Груп" (вул. Новопирогівська, 66, м. Київ, 03045, ) змінило як назву юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" (), так і адресу місцезнаходження юридичної особи на: вул. Микулинецька, 106, м. Тернопіль, 46084.

Зважаючи на наведене, суд приймає до уваги ту обставину, що споживач за договором №121219ПГ від 12.12.2019 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Патон Груп" та відповідач у справі №921/406/21 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" є однією і тією ж самою юридичною особою, назва та місцезнаходження якого змінено.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушених прав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 ЦК України та 174 ГК України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК України слідує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини пов`язані із поставкою електричної енергії є відносинами у сфері електроенергетики та регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та нормативно-правовим актами у сфері електроенергетики.

Відповідно до ч.1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні види договорів, зокрема про постачання електричної енергії споживачу.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч.7 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником «останньої надії» (ч.11 ст. 56 Законом України «Про ринок електричної енергії»).

У п.п. 72 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Умовами ч.2 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» вказано, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема правилами роздрібного ринку, які затверджуються Регулятором.

Постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила) затверджено типовий договір про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до Правил).

У п. 1.2.7 Правил зазначено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (п. 2 Постанови №312 від 14.03.2018).

Пунктом 3.1.7 Правил передбачено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

Судом встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Патон Груп» (найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІРПЛ ТВВ») виникли правовідносини, на підставі укладеного договору №121219ПГ про постачання електричної енергії споживачу від 12.12.2019, до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Патон Груп» (як споживач) приєднався заявою - приєднанням, як до публічного договору, обравши «Комерційну пропозицію №1».

У ч. 1, ч. 4 ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. До припинення дії договору постачання електричної енергії споживачу електропостачальник зобов`язаний забезпечувати постачання електричної енергії споживачу на умовах чинного договору.

Згідно п. 10.1 ПРРЕЕ споживач має право в будь-який час змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни вказавши дату або період такої зміни (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).

У листі №010720-1 від 01.07.2020 відповідачем було повідомлено позивача про намір укладення та підписання договору з новим постачальником електроенергії з 01.08.2020.

Після 01.08.2020 електроенергія відповідачу позивачем не постачалась і оплата її вартості не нараховувалась.

Тому, укладений 12.12.2019 договір №121219 ПГ на протязі терміну його дії є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Енергопостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (ч. 1 ст. 57, ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 Правил).

П. 4.7-4.8 Правил передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Як вже зазначалось, у п. 7.2 договору постачальник зобов`язався, серед іншого: нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором; до 5-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим надсилати споживачу підписаний зі свого боку у 2-х примірниках Акт купівлі-продажу електричної енергії, що складений на підставі даних комерційного обліку споживача, та інших актів.

Згідно п. 4.13 Правил для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (п. 4.14 Правил).

Згідно п. 3 додатку №2 до договору - «Комерційна пропозиція №1» рахунок за замовлену електричну енергію виставляється до 22 числа місяця, що передує розрахунковому періоду. Оплата згідно п. 3 дійсної таблиці. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, але не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку позивачем.

Пункт 8 додатку №2 до договору зазначає, що постачальник до 12 числа включно місяця, наступного за розрахунковим, оформлює Акт купівлі-продажу електричної енергії за місяць та в цей же строк надає його споживачу засобами електричного зв`язку на електронну адресу вказану у заяві-приєднання до умов договору. Разом з Актом купівлі-продажу електричної енергії постачальник надає рахунок на оплату за фактично використану електричну енергію, що не оплачена споживачем. Оплата рахунку за фактично використану електроенергію має бути здійснена споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання.

З наведеного слідує, що рахунок на оплату та акт приймання - передачі електроенергії, за своїм змістом, засвідчує факт отримання споживачем електроенергії та зобов`язує останнього сплатити грошові кошти за спожиту електричну енергію, відповідно до укладеного договору.

Акти приймання - передачі електроенергії за січень - травень 2020 року підписані сторонами без заперечень та повністю оплачені відповідачем. Щодо частково оплачених актів за червень - липень 2020 року слід зазначити наступне.

Наявна в матеріалах справи заява - приєднання від 18.12.2019 до договору про постачання електричної енергії споживачу не містить інформації про електронну адресу відповідача.

У зв`язку з відсутністю у заяві - приєднання інформації про електронну адресу відповідача, роздруківки (скрін-шоти) електронної пошти позивача про надіслання 10.07.2020 та 02.09.2020 актів приймання - передачі електричної енергії №269 від 30.06.2020 та №322 від 31.07.2020 на електронну адресу відповідача: іа, суд не оцінює як належний доказ виставлення відповідачу засобами електронного зв`язку таких актів приймання - передачі електричної енергії, разом з рахунками на оплату електроенергії.

Однак, п. 13.7 договору містить умову про можливість надіслання платіжних документів на оплату споживачу рекомендованим листом за зазначеною у договорі адресою. Такий варіант доставки вважається фактом отримання такого документу.

З приводу цього у п. 13.8 договору сторони обумовили, що усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Акти приймання - передачі електроенергії за червень та липень 2020 року ТОВ «Вольт Постач» також направлялись ТОВ «Управляюча компанія «Патон Груп» (юридичною адресою якого станом на тоді значилась адреса вул. Новопирогівська, 66, м. Київ, 03045) за допомогою послуг підприємства зв`язку «Укрпошта» 20.10.2020, підтвердженням чому являється список згрупованих рекомендованих листів за вказану дату.

Наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 затверджено "Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень" відповідно до Закону України "Про поштовий зв`язок", актів Всесвітнього поштового союзу, Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність у сфері надання послуг поштового зв`язку. Відповідно до нього нормативний строк пересилання поштових відправлень (крім простих листів та поштових карток) - час, установлений для пересилання поштових відправлень від об`єкта поштового зв`язку місця приймання до об`єкта поштового зв`язку місця вручення.

У Наказі №958 від 28.11.2013 вказано, що нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої складає Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

З урахуванням наведеного, дати подачі ТОВ «Вольт Постач» рекомендованого поштового відправлення до відділення підприємства зв`язку «Укрпошта» - 20.10.2020, нормативний строк вручення такого відправлення склав 23.10.2020. А з урахуванням п. 8 додатку №2 до договору, 30.10.2020 був останнім днем, коли відповідач повинен був оплати акти приймання - передачі електричної енергії, з рахунками.

Судом встановлено, що відповідно до актів приймання - передачі електроенергії позивачем передано відповідачу електроенергію загальною вартістю 11363430,71 грн, за яку останній розрахувався частково - в сумі 11318093 грн, у т.ч. по актах за червень-липень 2020 року, що додатково підтверджує визнання ним постачання у вказаний період електроенергії саме позивачем.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення повного розрахунку за отриману електроенергію як у строк обумовлений у договорі, так і станом на час розгляду справи в суді.

Як вже зазначалось, споживач має право безоплатно отримувати інформацію про ціну та порядок оплати спожитої ним електроенергії.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення боргу в сумі 45337,71 грн підлягають задоволенню як обґрунтовані та не спростовані у встановленому законом порядку відповідачем.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача передбачену умовами договору, додатку №2 до договору «Комерційна пропозиція №1» пеню в сумі 3892,02 грн, а також нараховані в порядку ст. 625 ЦК України 5002,49 грн інфляційних нарахувань та 1296,03 грн 3% річних.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось додатком №2 до договору - «Комерційна пропозиція №1» сторонами обумовлено, що у разі недотримання порядку та строків проведення розрахунків визначених цією комерційною пропозицією, в тому числі попередньої оплати та оплати додатково заявлених обсягів купівлі електричної енергії, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка нараховується починаючи з 11-го дня, коли зобов`язання мало бути виконано, до дня повного погашення.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема може забезпечуватися неустойкою.

Частиною 1 статті 230 ГК України вказано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549).

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 даного Закону передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України вказано, що нарахування такої штрафної санкції, як пеня, за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Вищим господарським судом України у постанові пленуму №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", а саме у п. 1.12. роз`яснено, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно проведеного перерахунку, з урахуванням встановленого судом останнього дня оплати - 30.10.2020, враховуючи приписи ч.6 ст. 232 ГК України, обумовлений договором порядок нарахування пені, граничні строки нарахувань та суми, на які здійснювались нарахування, встановлено, що обґрунтованими є заявлені до стягнення 2669,70 грн - пені, 3849,35 грн - інфляційних та 889,51 грн - 3% (проведені судом перерахунки містяться в матеріалах справи). А позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Позовні вимоги в частині стягнення 1222,32 грн - пені, 1153,14 грн - інфляційних нарахувань та 406,52 грн - 3% річних задоволенню не підлягають, як необґрунтовано заявлені.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч. 4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "Вольт Постач" підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із ТОВ "ВІРПЛ ТВВ" 45337,71 грн - боргу, 889,51 грн - 3% річних, 3849,35 грн - інфляційних нарахувань, 2669,70 грн - пені, як доведені позивачем та не заперечені належним чином відповідачем.

Згідно з ст. 41, п. п. 4, 5 ч.2 ст. 42 ГПК України сторони зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРПЛ ТВВ" (вул. Микулинецька, 106, м. Тернопіль, 46084, ідентифікаційний код 42684822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" (вул. Болсуновська, 13-15, м. Київ, 01014, ідентифікаційний код 42056129) 45337 (сорок п`ять тисяч триста тридцять сім) грн 71 коп. - боргу, 2669 (дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн 70 коп. - пені, 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 51 коп. - 3% річних, 3849 (три тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн 35 коп. - інфляційних нарахувань, 2156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) грн 27 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

2. В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено 25 листопада 2021 року.

Суддя І.П. Шумський