ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2021 р. Справа№ 910/4984/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 28.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021

у справі №910/4984/21 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколаб»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг»

про стягнення 155 142,22 грн

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» (далі - позивач, ТОВ «Ніколаб») звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» (далі - відповідач, ТОВ «Олві Білдінг») про стягнення 155 142,22 грн, з яких: 151 941,00 грн. заборгованості за договором про надання медичних послуг від 16.10.2020 №1610-2020/1 (далі - договір), а також 374,92 грн. 3% річних, 1 326,63 грн. інфляційних втрат та 1 499,67 грн. пені, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» вказує, що на виконання укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» договору про надання медичних послуг від 16.10.2020 №1610-2020/1 позивач надав відповідачу передбачені цією угодою медичні послуги з проведення лабораторних досліджень біологічного матеріалу. Оскільки ТОВ «Олві Білдінг» оплату вартості наданих йому послуг не здійснило, заборгувавши таким чином ТОВ «Ніколаб» 151 941,00 грн., позивач, посилаючись на статті 6, 11, 202, 203, 207, 509, 530, 549, 625-627, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 173-175, 181, 193, 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача вищевказану суму боргу, а також 374,92 грн. трьох процентів річних, 1 326,63 грн. інфляційних втрат та 1 499,67 грн. пені.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що він не заперечує щодо надання ТОВ «Ніколаб» послуг згідно з актами надання послуг від 31.10.2020 №689 та №690 на загальну суму 35 400,00 грн. та погодився оплатити ці послуги. Водночас, відповідач посилався на те, що позивачем не було надано послуги за актами від 30.11.2020 №923 та №937 на загальну суму 116 541,00 грн., а також не було направлено вказані акти ТОВ «Олві Білдінг», про що свідчить відсутність підпису директора та печатки відповідача на них.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі 910/4984/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» 151 941,00 грн. основного боргу, 340,06 грн. 3% річних, 1 326, 63 грн. інфляційних втрат, 727,79 грн. пені, а також 2 315,03 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21 частково та постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково, а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніколаб» 35541,00 грн заборгованості за надані послуги згідно договору про надання медичних послуг №1610-2020/1 від 16.10.2020, у задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути з ТОВ «Ніколаб» на користь ТОВ «Олві Білдінг» понесені судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні місцевого суду не відповідають встановленим обставинам справи, а також порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, відповідач зазначає, що за умовами п.2.1. спірного договору замовник оформляє на кожного пацієнта індивідуальне направлення на проведення лабораторних досліджень і передає його разом з біологічним матеріалом виконавцю. Таким чином, як зазначає апелянт, на підтвердження наданих позивачем послуг, він мав би надати копії таких направлень, що було б підтвердженням факту надання послуг.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021 апеляційну скаргу у справі №910/4984/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021, розгляд справи призначено на 23.09.2021. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21 до закінчення його перегляду у апеляційному порядку.

16.08.2021 через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому в якому він просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21 без змін.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що наявні у нього відповідні направлення були надані позивачем до місцевого суду разом із поясненнями від 01.06.2021. За твердженням позивача, наявність індивідуальних направлень у меншій кількості від загальної кількості пацієнтів не може свідчити про абсолютну відсутність наданих послуг або про надання послуг лише такій частині пацієнтів, оскільки наявні у позивача направлення: містять достатні відомості про пацієнтів з можливістю їх ідентифікації; містять достатні відомості про те, що відповідні біологічні зразки пацієнтів направлялися саме скаржником (медичними центрами скаржника); відповідають змісту актів звірки від 30.11.2020 (у актах зазначені ті ж самі особи, що й у направленнях), що підтверджує факт надання послуг за актами наданих послуг від 30.11.2020 повністю.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. з 20.09.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.09.2021 у справі №910/4984/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., ОСОБА_1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 прийнято справу №910/4984/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., ОСОБА_1., розгляд справи призначено на 28.10.2021.

У зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.10.2021 у справі №910/4984/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 прийнято справу №910/4984/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у визначеному складі суду.

28.10.2021 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника ТОВ «Ніколаб», в якому також зазначено, що він позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «Олві Білдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Також 28.10.2021 через канцелярію суду від представника ТОВ «Олві Білдінг» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, в якому також зазначено, що апелянт просить апеляційну скаргу ТОВ «Олві Білдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21 задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати.

При цьому, у судове засідання 28.10.2021 уповноважені представники учасників справи не з`явилися.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи клопотання позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі, з метою дотримання розумних строків розгляду спору, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч. 1ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вірно встановлено місцевим судом та перевірено судом апеляційної інстанції 16.10.2020 між відповідачем (замовник) та позивачем (виконавець) було укладено договір №1610-2020/1 про надання медичних послуг, за умовами якого останній зобов`язався самостійно або із залученням третіх осіб надавати медичні послуги з проведення лабораторних досліджень біологічного матеріалу, переданого відповідачем, а позивач, у свою чергу, - прийняти й оплатити такі послуги в порядку і на умовах цього договору.

Вищезазначений договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками.

Пунктом 2.1. вказаного договору передбачено, що замовник оформлює на кожного пацієнта індивідуальне направлення на проведення лабораторних досліджень (додаток № 2 до договору), і передає його разом з біологічним матеріалом виконавцеві. В направленні зазначаються: прізвище, ім`я, по-батькові, вік та попередній діагноз пацієнта, а також перелік лабораторних досліджень, які позивач зобов`язаний виконати. Виконавець залишає за собою право не прийняти в роботу пробірки з біологічним матеріалом, якщо: на пробірках відсутнє маркування (ПІБ пацієнта); забір здійснено в пробірку з невірним наповнювачем, або в недостатній кількості (необхідний об`єм вказаний на кожній пробірці).

Результати лабораторних досліджень виконавець оформлює на своєму фірмовому бланку за підписом відповідального лікаря, скріплює печаткою та направляє їх замовнику на паперовому носії або передає по електронній пошті в строки згідно з додатком №1 до вказаного правочину (пункт 2.4. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору його загальна сума складає сумарну вартість наданих медичних послуг впродовж дії договору і визначається шляхом складання сум, відображених в актах виконаних робіт (наданих послуг).

За умовами пункту 3.2. договору ціни на послуги, що надаються виконавцем, зазначаються в додатку №1 до нього.

За змістом пункту 4.1. договору оплата послуг виконавця здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт (наданих послуг).

Виконавець виконує дослідження згідно з умовами договору і по закінченню 5 робочих днів наступного (в якому надавалися послуги) за звітним місяцем складає і передає замовнику на електронну пошту на погодження акт звірки виконаних лабораторних досліджень. Після підтвердження акта, виконавець формує рахунки й акти виконаних робіт та передає замовнику (пункт 4.2. договору).

Згідно з пунктом 5.2. договору замовник бере на себе зобов`язання, зокрема, прийняти від виконавця результати лабораторних досліджень і підписати акт виконаних робіт протягом 7 робочих днів з моменту його отримання. За наявності заперечень і зауважень до акта виконаних робіт, викласти їх у письмовій формі для усунення недоліків виконавцем, а також своєчасно виконувати оплату послуг виконавця.

Відповідно до пункту 8.1. цього договору останній набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2020.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в ГК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вірно зазначено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 31.10.2020 між сторонами було підписано та скріплено їх печатками акти надання послуг на загальну суму 35 400,00 грн., з яких: 10 200,00 грн. - послуги за актом від 31.10.2020 № 689; 25 200,00 грн. - послуги за актом від 31.10.2020 року № 690.

Факт надання позивачем послуг за вказаними актами від 31.10.2020 відповідачем не заперечується.

Також з матеріалів справи вбачається, що акти надання послуг від 30.11.2020 №923 та №937 не були підписані з боку відповідача.

При цьому, матеріали справи не містять жодних письмових заперечень і зауважень щодо зазначених актів надання послуг, наданих позивачем в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що посилання відповідача на те, що ТОВ «Ніколаб» не направляло вказані акти ТОВ «Олві Білдінг» спростовуються матеріалами справи, оскільки лист позивача з актами надання послуг від 30.11.2020 №923 та №937 та відповідними рахунками на оплату було отримано відповідачем 26.01.2021, що підтверджується відомостями з офіційного сайту публічного акціонерного товариства «Укрпошта», наявними у матеріалах справи.

Апеляційний суд зазначає, що оформлення на кожного пацієнта індивідуального направлення на проведення лабораторних досліджень і передання його разом з біологічним матеріалом виконавцю згідно п.2.1. спірного договору, не впливає на зобов`язання відповідача щодо підписання актів протягом 7 робочих днів з моменту отримання актів або викладення у письмовій формі заперечень і зауважень у разі їх наявності відповідно п. 5.2. договору.

З урахуванням викладеного, оскільки будь-які письмові заперечення та зауваження ТОВ «Олві Білдінг» щодо зазначених актів надання послуг і докази підписання цих актів відповідачем у встановлений спірним договором строк у матеріалах справи відсутні, а також наявні докази отримання спірних актів відповідачем, вказані акти, з огляду на пункт 5.2. договору, вважаються підписаними належним чином.

У той же час, всупереч умовам вказаного вище договору, відповідач взятий на себе обов`язок по оплаті вартості наданих йому послуг у встановлений строк не виконав, заборгувавши таким чином позивачу 151 941,00 грн.

Враховуючи наведене та те, що загальна сума основного боргу відповідача за договором про надання медичних послуг від 16.10.2020 №1610-2020/1 у розмірі 151 941,00 грн. підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про законність та обґрунтованість вимог ТОВ «Ніколаб» до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором позивач просив суд стягнути з відповідача 1 499,67 грн. пені, нарахованої у період з 09.11.2020 по 19.03.2021 на суму боргу в розмірі 35 400,00 грн. за актами надання послуг від 31.10.2020 №689 та №690 із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 3 зазначеної вище статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У той же час, як вірно зазначено місцевим судом, у відповідності до положень частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у разі порушень умов розділу 4.1. цієї угоди замовник зобов`язується виплатити виконавцю пеню на суму заборгованості із розрахунку облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу згідно чинного законодавства України, якщо не існує інших домовленостей між сторонами.

Враховуючи передбачений пунктом 4.1. договору граничний строк здійснення остаточного розрахунку за надані відповідачу послуги, а також беручи до уваги підписання між сторонами відповідних актів надання послуг 31.10.2020, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що першим днем початку періоду прострочення відповідачем виконання взятого на себе грошового зобов`язання з оплати наданих послуг є 16.11.2020. Крім того, позивач здійснив нарахування пені із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, а не із розрахунку облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, як це прямо передбачено вищезазначеним пунктом договору.

Колегія суддів, здійснивши перерахунок вказаної штрафної санкції, зазначає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною сумою пені, що підлягає стягненню з ТОВ «Олві Білдінг» на користь позивача, є пеня в розмірі 727,79 грн., нарахована у період з 16.11.2020 по 19.03.2021 на суму основного боргу в розмірі 35 400,00 грн. за актами надання послуг від 31.10.2020 №689 та №690 із застосуванням облікової ставки НБУ. Разом із тим, у задоволенні вимог ТОВ «Ніколаб» про стягнення з відповідача пені у розмірі 771,88 грн. слід відмовити.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати наведених вище послуг позивач просив суд стягнути з ТОВ «Олві Білдінг» 3% річних у розмірі 374,92 грн., нарахованих за період з 09.11.2020 по 12.03.2021 на суму боргу в розмірі 35 400,00 грн. за актами надання послуг від 31.10.2020 №689 та №690, а також 1 326,63 грн. інфляційних втрат, нарахованих на зазначену суму боргу за період з 09.11.2020 по 19.03.2021.

За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже було встановлено місцевим судом та перевірено апеляційним судом, при здійсненні вказаних нарахувань позивачем було невірно обраховано початкову дату прострочки зазначених платежів з урахуванням положень пункту 4.1. договору.

Колегія суддів, перевіривши здійснений місцевим судом розрахунок вказаних компенсаційних виплат, зазначає, що він є арифметично вірним та сумами, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача є: 340,06 грн. 3% річних, нарахованих на суму боргу у розмірі 35 400,00 грн. за період з 16.11.2020 по 19.03.2021. Крім того, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, місцевий суд дійшов висновку вірного висновку, що сумою, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 16.11.2020 по 19.03.2021, є 1 766,03 грн. Водночас, суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, а тому погоджується із заявленою позивачем вимогою про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 326,63 грн.

При цьому, в задоволенні вимог ТОВ «Ніколаб» до ТОВ «Олві Білдінг» про стягнення трьох процентів річних в розмірі 34,86 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Отже, виходячи з викладеного вище, доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2021, прийняте після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2021 - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Олві Білдінг».

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 у справі №910/4984/21.

5. Матеріали справи №910/4984/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 22.11.2021 після виходу судді з лікарняного.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала