ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2021 р. Справа№ 910/11077/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 06.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 05.08.2021 (повний текст рішення складено: 13.08.2021)

у справі №910/11077/20 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА»

до Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ»

про стягнення 4 985 886 грн 43 коп.

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» про стягнення 4 985 886 грн 43 коп.

В обґрунтування вимог позивач послався на те, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання з оплати поставленого йому позивачем товару за договором поставки № 17/02 від 11 січня 2017 року (з урахуванням додаткового договору № 1 від 21 серпня 2017 року) та акту переоцінки вартості товару № 1 від 03 січня 2019 року: допустив прострочення оплати товару та курсової різниці.

1.2. короткий зміст рішень судів у даній справі

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021, позов задоволено частково: присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Оболонь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клімасан Україна» 885 369,54 грн 3% річних та 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати за товар, 126 830,00 грн 3% річних та 119 267,50 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати курсової різниці, 65 891,41 грн витрат по сплаті судового збору, 90 479,16 грн витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2021 по справі №910/11077/20 рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у цій справі № 910/11077/20 скасовано в частині задоволення позову про стягнення 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати за товар, 119 267,50 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати курсової різниці, 65 891,41 грн витрат по сплаті судового збору, 90 479,16 грн витрат на оплату правової допомоги адвоката, 10 000,00 грн судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Справу №910/11077/20 у частині позовних вимог про стягнення 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати за товар та 119 267,50 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати курсової різниці, а також в частині розподілу судових витрат передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі № 910/11077/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» інфляційні за прострочення оплати курсової різниці у розмірі 119 267 грн 45 коп., судовий збір у розмірі 16 972 грн 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 407 грн 26 коп., витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 587 грн 03 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» на користь Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 73 267 грн 63 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що з моменту укладення Акту Переоцінки вартості товару № 1 від 03.01.2019, яким визначено суму доплати Покупцем на користь Постачальника у загальному розмірі 5183839 грн 25 коп., у зв`язку зі зміною курсу євро/гривня по відношенню до курсу євро/гривня на дату підписання Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 (1 Євро=28,8156 гривень), покриття Позивачеві матеріальних втрат від знецінення коштів передбачено Договором за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці національної валюти до євро на дату оплати. Суд зазначив, що стягнення у цьому випадку інфляційних за прострочення оплати товару за загальний період прострочки з 17.07.2017 по 01.07.2018 у розмірі 3 242 141 грн 38 коп. суперечить частині другій статті 625 Цивільного кодексу України та є за своїм змістом подвійною відповідальністю за невиконання зобов`язання, що суперечить нормам чинного законодавства України.

Що стосується іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» інфляційних за прострочення оплати курсової різниці за загальний період прострочки з 17.02.2019 р. по 09.02.2020 р. у розмірі 119 267 грн 50 коп., суд зазначив, що якщо за умовами договору сума платежу, визначена в іноземній валюті, перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневою, то з моменту перерахунку (у даному випадку - з дати складання та підписання акту переоцінки вартості товару № 1 від 03 січня 2019 року) у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати перерахованої (остаточної) суми договору боржник відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання цього зобов`язання (зі сплати перерахованої (остаточної) суми договору), оскільки у такому разі матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів за сумою донарахування (курсової різниці), що визначається лише у гривні та у подальшому не коригується, не покриваються за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці.

Судом встановлено, що після укладення Акту Переоцінки вартості товару № 1 від 03.01.2019 до Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 Сторонами не укладалось жодних інших актів переоцінки вартості товару, у зв`язку з наявністю прострочення відповідача оплати грошових коштів відповідно до п. 2 Акту, а тому сума, визначена в Акті №1 від 03.01.2019, у розмірі 64552192 грн 02 коп. є остаточною незмінною сумою спірного договору, яка залишилась гривневою, та Позивач має право на нарахування інфляційних відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на вказану суму боргу.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/11077/20 в частині відмови в позовній вимозі про стягнення інфляційних нарахувань на суму 3 424 141,38 грн та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову, стягнувши вказану суму з ПАТ «ОБОЛОНЬ» на користь ТОВ «КЛІМАСАН УКРАЇНА».

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/11077/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 року у справі №910/11077/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.10.2021.

19.10.2021 на електронну пошту, а 20.10.2021 на поштову адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 20.10.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Доводи апелянта зводяться до того, що ціна договору була визначена в національній валюті, а тому відсутні підстави для відмови у стягненні інфляційних втрат.

Крім того, за твердженням апелянта суд першої інстанції знівелював принцип свободи договору та помилково дійшов висновку, що «перерахунок вартості» є не компенсацією від знецінення «Орієнтовної ціни», а не способом визначення остаточної ціни, а тому за рахунок другої частини вартості договору втрати позивача від інфляції компенсовані не були, а отже заявлені позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що позивач на свій розсуд трактує умови Договору з метою збагачення за рахунок відповідача.

Відповідач вказує, що ніяких двох складових ціни Договору, на що посилається позивач, немає, а є лише формула за якою розраховується ціна Договору і вказана ціна визначається відповідно до кусу Євро, а тому посилання позивача на наявність у нього інфляційних втрат є безпідставною.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні 20.10.2021 було розглянуто усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 20.10.2021 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в оскаржуваній частині та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні 20.10.2021 надали пояснення, в яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

11.01.2017 між Приватним акціонерним товариством «ОБОЛОНЬ» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» (Постачальник) було укладено Договір поставки №17/02 (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплати товар - холодильні шафи відповідно до специфікацій у додатку до договору. (т.1 а.с.8-15)

Порядок здійснення оплати товару встановлений сторонами у розділі 8 договору, відповідно до якого:

- у зв`язку із тим, що ціна товару включає імпортну складову, загальна сума договору, вказана у додатках до договору, є орієнтовною; остаточна сума визначається сторонами на підставі фактично здійснених платежів з урахуванням пункту 8.2. договору (пункт 8.1. Договору);

- оплата за товар у розмірі 100% проводиться відповідно до виставлених рахунків у національній валюті України з відстроченням оплати платежів на 120 днів з дати поставки кожної окремої партії товару (пункт 8.2. Договору);

- вартість товару і сума оплати перераховується у такому порядку: якщо станом на дату, що передує даті оплати товару, курс продажу євро на міжбанківському валютному ринку згідно з інформаційним ресурсом http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/eur/, змінився відповідно до курсу євро на міжбанківському валютному ринку станом на дату, вказану у цьому договорі (курс на 17:00 10 січня 2017 року - 28,8156 грн за 1 євро), то ціна за одиницю товару та відповідно і загальна вартість поставленого товару підлягає перерахуванню згідно з формулою:

Ціна1 * Х = Ціна2,

де: Ціна1 - ціна товару на дату укладення додатку з цінами (євро);

Х - курс продажу євро згідно з інформаційним ресурсом http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/eur/ на дату, що передує даті оплати (грн);

Ціна2 - ціна товару з урахуванням зміни курсу продажу євро, що підлягає оплаті Покупцем (підпункт 8.2.1. пункту 8.2. Договору).

У разі зміни ціни за одиницю товару та вартості товару Постачальник оформлює та направляє Покупцю кур`єрською службою доставки у 2 (двох) примірниках акт погодження цін товару, в якому зазначає зміну ціни товару, а також конкретні суми, що підлягають доплаті Покупцем з урахуванням зміни курсу продажу євро. Разом із зазначеним актом погодження цін товару Постачальник направляє Покупцю 2 (два) примірника кожного розрахунку коригування вартісних показників товару до відповідної податкової накладної (підпункт 8.2.2. пункту 8.2. договору).

За умовами п.9.1 Договору, приймання товару здійснюється у місці поставки по кількості відповідно до видаткових накладних, по якості відповідно до вимог п.2.1 договору і додатків; у момент приймання товару сторонами підписуються видаткові накладні.

У додатку № 1 до Договору поставки №17/02 від 11.01.2017 Сторони погодили, що сума поставки складає 2 243 154,05 Євро / 64 637 832,45 грн (ціна в гривнях по курсу відповідно до пункту 8.2. договору на дату підписання договору (1 Євро=28,8156 гривень). (т.1 а.с.16)

У додатках №№ 2, 3 до Договору сторони погодили характеристики та графік поставки товару окремими партіями. (т.1 а.с.17-19)

Додатковою угодою №1 від 21.08.2017 року до Договору поставки №17/02 від 11.01.2017 Сторони відповідно до умов п.3 якої підтверджують:

- постачальник поставив покупцю товар відповідно до умов договору і відповідно постачальник виконав свої зобов`язання по договору поставки у повному обсязі (п.3.1); покупець зобов`язаний здійснити оплату постачальнику залишку (на дату цього додаткового договору) частини вартості товару у сумах, вказаних у Графіку платежів у відповідні Дати оплати (п.3.2 додаткового договору); якщо покупець не сплатить будь-яку із сум, вказаних у Графіку платежів, постачальник не має права стягувати з покупця (а покупець не зобов`язаний платити постачальнику) пеню, вказану у п.13.4 договору, при умові що покупець сплатить таку ж суму не пізніше відповідної дати закінчення пільгового періоду (п.4); у випадку несплати покупцем будь-якої із сум, вказаної у Графіку платежів, до відповідної дати закінчення пільгового періоду (включно з датою оплати), постачальник має право стягнути з покупця (а покупець зобов`язаний сплатити) пеню у розмірі 13.4 договору поставки, за весь час прострочення, починаючи з дати платежу до закінчення дати фактичної оплати, нарахування пені не обмежено шестимісячним строком відповідно до статті 232 ГК України (п.5 додаткового договору); умови додаткового договору мають пріоритет над умовами договору поставки (п.7). (т.1 а.с.20-25)

У додатку до Додаткового договору № 1 від 21.08.2017 року сторонами визначено Графік платежів: Дати оплати, дати закінчення пільгового періоду, суми оплати, всього 58 767 832,46 грн. (т.1 а.с.24-25)

03.01.2019 до Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 був підписаний Акт Переоцінки вартості товару № 1, відповідно до якого сторони керуючись п.8.2.1 та 8.2.2 Договору поставки дійшли згоди, що ціна поставленого товару в межах дії договору за видатковими накладними, зазначеними у додатку № 1 до Акту переоцінки товару № 1, на момент відвантаження товару складає 64 552 192,02 грн; враховуючи зміну на дату оплати курсу Євро/Гривня по відношенню до курсу Євро/Гривня на дату підписання договору поставки, сума за поставлений товар підлягає коригування та становить 5 183 839,25 гривень з ПДВ. (т.1 а.с.27-31)

Загальна сума зміни (у бік збільшення) в результаті корегування вартості товару становить 5183839 грн. 25 коп. (п.1.3 Договору)

Згідно з п.2 Акту переоцінки Покупець зобов`язався перерахувати вказану в п.1.3 Акту суму на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 робочих днів з моменту підписання цього Акта за визначеними платіжними реквізитами.

Листом б/н та б/д ПрАТ «Оболонь», адресованим керівнику компанії ТОВ «Клімасан Україна», гарантовано оплату курсової різниці на суму 5 183 839,25 грн. згідно з договором поставки у наступного порядку: січень 2019 - 1 500 000,00 грн, лютий 2019 - 1 000 000,00 грн, березень 2019 - 2 683 939,325 грн. (т.1 а.с.32)

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару за договором поставки за узгодженим у додатковому договорі № 1 графіком та оплати суми коригування вартості товару у зв`язку із зміною курсу євро/гривня (курсової різниці) за актом переоцінки товару № 1 від 03 січня 2019 року виконав повністю, проте з простроченням виконання зобов`язання. Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем умов договору, позивач просив суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.09.2020, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду, стягнути з Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати товару, 119 267,50 грн інфляційних за прострочення оплати курсової різниці, що є предметом нового розгляду у даній справі відповідно до постанови Верховного Суду від 29.04.2021 по справі №910/11077/20.

18.06.2020 позивач надіслав на адресу відповідача претензію №1 з вимогою сплатити кошти у розмірі 4373608 грн 42 коп., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, накладної. (т.1 а.с.54-74)

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на виконання умов Договору поставки №17/02 від 11.01.2017 позивач поставив товар, а відповідач в свою чергу прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними від 18.03.2017, 21.03.2017, 06.04.2017, 11.04.2017, 05.05.2017, 24.05.2017, 07.06.2017, 15.06.2017, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (т.3 а.с.120-157) та здійснив оплату з простроченням платежу, що підтверджується виписками по рахунку Позивача за період з 05.04.2017 по 02.07.2018 (т.1 а.с.87-136).

Згідно з п.8.2 Договору оплата за товар у розмірі 100% проводиться відповідно до виставлених рахунків у національній валюті України з відстроченням оплати платежів на 120 днів з дати поставки кожної окремої партії товару.

03.01.2019 до Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 був підписаний Акт Переоцінки вартості товару № 1, відповідно до якого сторони керуючись п.8.2.1 та 8.2.2 Договору поставки дійшли згоди, що ціна поставленого товару в межах дії договору за видатковими накладними, зазначеними у додатку № 1 до Акту переоцінки товару № 1, на момент відвантаження товару складає 64 552 192,02 грн; враховуючи зміну на дату оплати курсу Євро/Гривня по відношенню до курсу Євро/Гривня на дату підписання договору поставки, сума за поставлений товар підлягає коригування та становить 5 183 839,25 гривень з ПДВ. (т.1 а.с.27-31)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Акту переоцінки вартості товару № 1 від 03.01.2019 до Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 відповідач здійснив перерахування грошових коштів на користь Позивача із простроченням строку, визначеного вказаним Актом, що підтверджується виписками по рахунку Позивача за період з 16.07.2019 по 10.02.2020 (т.1 а.с.137-147).

Таким чином, всупереч умов Договору поставки №17/02 від 11.01.2017 та Акту переоцінки вартості товару № 1 від 03.01.2019 до Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 Приватне акціонерне товариство «ОБОЛОНЬ» здійснило оплату отриманого товару за Договором та перерахування грошових коштів за Актом Переоцінки вартості товару № 1 від 03.01.2019 з порушенням визначеного Договором строку. Вказані обставини також не заперечувались представниками Сторін у поданих заявах по суті спору, а тому в розумінні ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вказані обставини не підлягають доказуванню.

При зверненні до суду з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.09.2020, позивач просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні за прострочення оплати товару за загальний період прострочки з 17.07.2017 по 01.07.2018 у розмірі 3 242 141 грн 38 коп. та інфляційні за прострочення оплати курсової різниці за загальний період прострочки з 17.02.2019 по 09.02.2020 у розмірі 119 267 грн 50 коп.

При цьому, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень ст.. 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2021 по справі №910/11077/20 рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 лютого 2021 року у цій справі № 910/11077/20 скасовано в частині задоволення позову про стягнення 3 242 141,38 грн інфляційних втрат за прострочення оплати за товар, 119 267,50 грн інфляційних нарахувань за прострочення оплати курсової різниці, 65 891,41 грн витрат по сплаті судового збору, 90 479,16 грн витрат на оплату правової допомоги адвоката, 10 000,00 грн судових витрат за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

У вказаній постанові суду касаційної інстанції зазначено, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального та порушили норми процесуального права, не дослідили зібрані у справі докази, зокрема не дослідили умови договору поставки та акту переоцінки вартості товару, не перевірили доводи позивача про недопустимість нарахування інфляційних втрат на заборгованість з оплати товару за орієнтовною сумою договору. При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене вище, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити надані учасниками справи докази та доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, з ухваленням законного й обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Колегія суддів наголошує, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

З огляду на викладене норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

У разі порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другої статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Такий правовий висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 625 Цивільного кодексу України викладений у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 905/192/18.

Як встановлено судом, п.7.1 Договору передбачено, що ціна товару на умовах поставки DDP вказана у Додатках до вказаного Договору.

Порядок здійснення оплати товару встановлений сторонами у розділі 8 договору, відповідно до якого:

- у зв`язку із тим, що ціна товару включає імпортну складову, загальна сума договору, вказана у додатках до договору, є орієнтовною; остаточна сума визначається сторонами на підставі фактично здійснених платежів з урахуванням пункту 8.2. договору (пункт 8.1. договору);

- оплата за товар у розмірі 100% проводиться відповідно до виставлених рахунків у національній валюті України з відстроченням оплати платежів на 120 днів з дати поставки кожної окремої партії товару (пункт 8.2. договору);

- вартість товару і сума оплати перераховується у такому порядку: якщо станом на дату, що передує даті оплати товару, курс продажу євро на міжбанківському валютному ринку згідно з інформаційним ресурсом http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/eur/, змінився відповідно до курсу євро на міжбанківському валютному ринку станом на дату, вказану у цьому договорі (курс на 17:00 10 січня 2017 року - 28,8156 грн за 1 євро), то ціна за одиницю товару та відповідно і загальна вартість поставленого товару підлягає перерахуванню згідно з формулою:

Ціна1 * Х = Ціна2,

де: Ціна1 - ціна товару на дату укладення додатку з цінами (євро);

Х - курс продажу євро згідно з інформаційним ресурсом http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/eur/ на дату, що передує даті оплати (грн);

Ціна2 - ціна товару з урахуванням зміни курсу продажу євро, що підлягає оплаті Покупцем (підпункт 8.2.1. пункту 8.2. договору).

У разі зміни ціни за одиницю товару та вартості товару Постачальник оформлює та направляє Покупцю кур`єрською службою доставки у 2 (двох) примірниках акт погодження цін товару, в якому зазначає зміну ціни товару, а також конкретні суми, що підлягають доплаті Покупцем з урахуванням зміни курсу продажу євро. Разом із зазначеним актом погодження цін товару Постачальник направляє Покупцю 2 (два) примірника кожного розрахунку коригування вартісних показників товару до відповідної податкової накладної (підпункт 8.2.2. пункту 8.2. договору).

У додатку № 1 до Договору поставки №17/02 від 11.01.2017 Сторони погодили, що сума поставки складає 2 243 154,05 Євро / 64 637 832,45 грн (ціна в гривнях по курсу відповідно до пункту 8.2. договору на дату підписання договору (1 Євро=28,8156 гривень). (т.1 а.с.16)

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що сторони у Договорі поставки №17/02 від 11.01.2017 визначили ціну товару в гривнях по курсу, що визначається згідно з пунктом 8.2. Договору на дату підписання договору (1 євро = 28,8156 грн), яка є орієнтовною, у разі зміни ціни за одиницю товару та вартості товару, вона підлягає перерахунку згідно з формулою.

За умовами укладеного між сторонами у справі Договору поставки №17/02 від 11.01.2017 остаточна ціна товару (сума договору) визначається за результатом перерахунку (коригування) орієнтовної ціни. Такий перерахунок полягає у тому, що фактично здійснені Покупцем платежі в рахунок оплати товару за орієнтовною сумою договору коригуються на курс євро до гривні станом на дату, що передує даті оплати товару. Тобто за умовами договору ці платежі підлягають перерахуванню за визначеною у договорі формулою, за результатом чого визначається сума доплати, яка фактично є сумою курсової різниці (вирахуваної гривневої різниці ціни договору) та зазначається в акті узгодження цін товару та у розрахунках коригування вартісних показників товару. Саме сума курсової різниці (доплати), встановлена в акті узгодження цін товару та у розрахунках коригування вартісних показників товару, визначає усю (остаточну) суму грошових коштів, що підлягає сплаті відповідно до договору. Остаточна ціна товару формується з урахуванням розміру курсової різниці, визначеної станом на дату, що передує даті оплати товару.

Отже, встановлена сторонами у договорі поставки та у додатку № 1 до договору ціна товару (сума поставки, ціна договору) є орієнтовною. У разі зміни курсу продажу євро до гривні визначена сторонами у договорі орієнтовна ціна товару підлягає перерахуванню за визначеною у договорі формулою, за результатом якого визначається сума курсової різниці, яка фактично є доплатою, що зазначається в акті узгодження цін товару та у розрахунках коригування вартісних показників товару. Саме сума курсової різниці (доплати), встановлена в акті узгодження цін товару та у розрахунках коригування вартісних показників товару, визначає усю суму грошових коштів, що підлягає сплаті відповідно до договору. Тобто остаточна ціна товару формується з урахуванням розміру курсової різниці, визначеної станом на дату, що передує даті оплати товару.

Положення Договору переконливо свідчать, що ціна Договору хоч і визначалась в національній валюті України, однак безпосередньо залежала від курсу євро та змінювалась у зв`язку зі зміною курсу, що і призвело до підписання Акту Переоцінки вартості товару № 1, яким збільшено ціну Договору на суму 5 183 839,25 грн.

Таким чином, з моменту укладення Акту Переоцінки вартості товару № 1 від 03.01.2019, яким визначено суму доплати Покупцем на користь Постачальника у загальному розмірі 5 183 839 грн 25 коп., у зв`язку зі зміною курсу євро/гривня по відношенню до курсу євро/гривня на дату підписання Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 (1 Євро=28,8156 гривень), покриття Позивачеві матеріальних втрат від знецінення коштів передбачено Договором за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці національної валюти до євро на дату оплати. Суд зазначає, що стягнення у цьому випадку інфляційних за прострочення оплати товару за загальний період прострочки з 17.07.2017 по 01.07.2018 у розмірі 3 242 141 грн 38 коп. суперечить частині другій статті 625 Цивільного кодексу України.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подана позивачем науково - практична експертиза №01-9/1-108 від 23.06.2021, складної науково-практичним експертом Науково - дослідницького інституту Приватного права і підприємництва імені Академіка Ф.Г. Бурчака Полюховичем В.І., за якою зроблено висновок, що застосування при виконанні зобов`язань за договорами розрахунків з урахуванням курсової різниці (здійснення перерахунку вартості через зміну курсу іноземної валюти на дату граничного строку правомірного виконання зобов`язання) не виконує функцію компенсації від знецінення грошових коштів після прострочення оплати за договором (т.3 а.с.159-165), що вона не є доказом, а має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковою для суду, з урахуванням того, що судом розглянуто обставини які описані у висновку та зроблено самостійні висновки щодо вказаного питання. Крім того, до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження кваліфікації Полюховича В.І. в галузі права.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних за прострочення оплати товару за загальний період прострочки з 17.07.2017 по 01.07.2018 у розмірі 3 242 141 грн 38 коп. задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» інфляційних за прострочення оплати курсової різниці за загальний період прострочки з 17.02.2019 по 09.02.2020 у розмірі 119 267 грн 50 коп., колегія суддів зазначає наступне.

За умовами Договору сума платежу, визначена в іноземній валюті, перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневою, то з моменту перерахунку (у даному випадку - з дати складання та підписання акту переоцінки вартості товару № 1 від 03 січня 2019 року) у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати перерахованої (остаточної) суми договору боржник відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання цього зобов`язання (зі сплати перерахованої (остаточної) суми договору), оскільки у такому разі матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів за сумою донарахування (курсової різниці), що визначається лише у гривні та у подальшому не коригується, не покриваються за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці.

Подібний правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/11249/17.

Після укладення Акту Переоцінки вартості товару № 1 від 03.01.2019 до Договору поставки № 17/02 від 11.01.2017 Сторонами не укладалось жодних інших актів переоцінки вартості товару, у зв`язку з наявністю прострочення відповідача оплати грошових коштів відповідно до п. 2 Акту, а тому сума, визначена в Акті №1 від 03.01.2019, у розмірі 64 552 192 грн 02 коп. є остаточною незмінною сумою спірного Договору, яка була визначена в гривні і в подальшому не коригувалась у зв`язку зі зміною курсу євро, а отже позивач має право на нарахування інфляційних відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на вказану суму боргу.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за прострочення оплати курсової різниці, за період прострочки з 17.02.2019 по 09.02.2020 у розмірі 119 267 грн 50 коп., колегія суддів зазначає, що позивачем правильно визначено період, однак сума стягнення є помилковою, а відповідно до арифметично правильного розрахунку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати за період з 17.02.2019 по 09.02.2020 у розмірі 119 267 грн 45 коп.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено порушення його права на своєчасне отримання плати за проданий товар, наслідком якого є стягнення інфляційних втрат, однак тільки за період, за який зобов`язання не змінювалось в залежності від курсової різниці.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Враховуючи, що позивач довів належними та допустимими доказами неналежне виконання грошового зобов`язання відповідачем, а відповідачем не надано доказів наявності підстав для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання грошового зобов`язання, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 Цивільного кодексу України).

Разом з тим частина друга статті 533 Цивільного кодексу України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Згідно з частиною першою статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що ціна Договору була визначена в національній валюті, а тому відсутні підстави для відмови у стягненні інфляційних втрат, оскільки договором передбачалась не ціна, а спосіб її визначення у гривні, який передбачав коригування у зв`язку зі зміною курсу євро, а тому доводи про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат, у який остаточна ціна не була сформована, є необґрунтованими.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про нівелювання принципу свободи договору, оскільки сторони жодним чином не були позбавлені права керуючись принципом свободи договору урегулювати правовідносини між собою в межах визначених чинним законодавством, однак в даному випадку, колегія суддів зазначає, що неправильним є саме тлумачення позивачем умов Договору, яке не може бути підставою для задоволення позову в повному обсязі.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/11077/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/11077/20 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/11077/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/11077/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІМАСАН УКРАЇНА».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна