ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 листопада 2021 року Справа № 923/536/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, у справі

за позовом: ОСОБА_3 , м. Херсон, ІПН НОМЕР_1 ,

до відповідача-1: ОСОБА_1 м. Каховка, Херсонська область, ІПН НОМЕР_2 ,

до відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Каховка, Херсонська область, ІПН НОМЕР_3 ,

до відповідача-3: ОСОБА_4 , м. Херсон,

до відповідача-4: ОСОБА_5 , м. Новмосковськ, Дніпропетровська область,

третя особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "С Клаус", с. Калинівка, Каховський район, Херсонська область,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_6 , м. Каховка, Херсонська область,

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Херсонська міська рада Херсонської області, м. Херсон,

про визнання недійсними актів приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - не з`явився;

від відповідача-3 - не з`явився;

від відповідача-4 - не з`явився;

від 3-ї особи-1 - не з`явився;

від 3-ї особи-2 - не з`явився;

від 3-ї особи-3 - не з`явився.

У відповідності до ч.3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа № 923/536/21.

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 з вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними актів приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04 листопада 2021 року задоволено заяву ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду та залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 (Вх. №1159/21 від 19.04.2021).

10 листопада 2021 року до суду від відповідача-1 та відповідача-2 а у справі надійшло спільне клопотання про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), в якій відповідачі на підставі ч. 5 ст. 130, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України просять суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу по 13000,00 грн.

Обґрунтовуючи заяву про розподіл судових витрат відповідача-1 та відповідача-2 зазначили, що ухвалою від 04.11.2021 суд залишив без розгляду позовну заяву позивача. Питання про розподіл судових витрат, у тому числі витрат на правничу допомогу, судом не вирішено, а тому керуючись приписами частини 8 статті 129 та частини 3, 6 статті 130 ГПК України відповідач-1 та відповідач-2 просять суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи № 923/536/21. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, до клопотання додано наступні копії доказів: Договір про надання правової допомоги на умовах білінгу від 10.06.2020 (з додатковими угодами до нього); Білінг-звіт про надану правову допомогу від 09.11.2021; Акт надання послуг № 88 від 09.11.2021; Акт надання послуг № 87 від 09.11.2021; Рахунок на оплату № 88 від 09.11.2021; Рахунок на оплату № 87 від 09.11.2021; Свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю Кізими І.В.; Детальний опис робіт (наданих послуг) від 09.11.2021.

Ухвалою від 11 листопада 2021 року клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у справі № 923/536/21 (вх. №3427/21 від 10.11.2021) прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 14:30 год. 19.11.2021.

Вказана ухвала суду направлена на адресу сторін рекомендованою поштою з повідомленням про виклик.

Сторонами у справі явки своїх представників у судове засідання 19.11.2021 не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено.

У даному випадку судом враховано, що ухвалою від 11.11.2021 явка представників сторін не визначалась судом обов`язковою, а наявних в матеріалах справи доказів достатньо для розгляду по суті клопотання відповідача-1 та відповідача-2 про розподіл судових витрат.

15 листопада 2021 року до суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зменшення судових витрат, в якому заявник просить суд відмовити відповідачу-1 та відповідачу-2 у задоволенні клопотання про стягнення з ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу.

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 3 та 6 статті 130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд, за заявою позивача, присуджує до стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. У випадках, установлених частинами 3 - 5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження в справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову в зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Матеріали справи свідчать, що 10 червня 2020 року між АО «Жованник і партнери», з однієї сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - з іншої, укладено договір про надання правової допомоги на умовах білінгу.

У додатковій угоді №1 до договору сторони дійшли взаємної згоди, що розмір гонорару Об`єднання, який Клієнт зобов`язаний оплачувати за Правову допомогу, надану за Договором, буде нараховуватися в порядку, визначеному пп. f) п. 2.3. розд.2 Договору на підставі наступних погодинних ставок для адвокатів та юристів Об`єднання, які певний час надавали правову допомогу Клієнту: погодинна оплата роботи адвоката - 2000 грн. за 1 годину роботи (1000 грн./ 1 год. тревел-тайм). Обсяг та вартість фактично наданої правової допомоги за цим Договором визначається Об`єднанням в білінг-звітах про надану правову допомогу.

На підтвердження обсягу та вартості послуг на професійну правничу допомогу відповідачем-1 та відповідачем-2 надано суду копії наступних доказів: Договір про надання правової допомоги на умовах білінгу від 10.06.2020 (з додатковими угодами до нього); Білінг-звіт про надану правову допомогу від 09.11.2021; Акт надання послуг № 88 від 09.11.2021; Акт надання послуг № 87 від 09.11.2021; Рахунок на оплату № 88 від 09.11.2021; Рахунок на оплату № 87 від 09.11.2021; Свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю Кізими І.В.; Детальний опис робіт (наданих послуг) від 09.11.2021.

Матеріали справи свідчать, що за актом надання послуг № 88 від 09.11.2021 ОСОБА_2 на виконання умов договору про надання правової допомоги на умовах білінгу від 10.06.2020 АО «Жованник і партнери» надано послуг на загальну суму 13000,00 грн.

Також за актом надання послуг № 87 від 09.11.2021 ОСОБА_1 на виконання умов договору про надання правової допомоги на умовах білінгу від 10.06.2020 АО «Жованник і партнери» надано послуг на загальну суму 13000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що згідно детального опису (надання послуг) виконаних АО «Жованник і партнери», та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 923/536/21, заявникам було надано наступні послуги:

- Ознайомлення з текстом позовної заяви з додатками на 107 арк., вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 2 години;

- Системний аналіз обставин та визначення перспективи вирішення даної справи з досягненням бажаного результату., вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 2 години;

- Аналіз діючого законодавства та судової практики у справах з аналогічними правовими відносинами., вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 2 години;

- Підготовка та подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_3 , вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 5 годин;

- Підготовка та подання письмових пояснень щодо виконання вимог ухвали Господарського суду Херсонської області від 24.05.2021 про витребування доказів, вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 30 хвилин;

- Підготовка та подання заяви про долучення договорів дарування до матеріалів справи на виконання вимог Господарського суду Херсонської області від 24.05.2021., вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 30 хвилин;

- Участь у судовому засіданні 14.09.2021 о 10:00 год. по справі 923/536/21, вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 30 хвилин;

- Участь у судовому засіданні 05.10.2021 о 14:30 год. по справі 923/536/21, вартість наданої послуги 2000 грн/год., витрачений час - 30 хвилин.

З викладеного слідує, що АО «Жованник і партнери» надало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правничої допомоги на загальну суму 26000,00 грн, тобто по 13000,00 грн кожному.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Така правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

В розумінні положень згаданих норм законодавства, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Скориставшись своїм правом, наданим ГПК України, позивачем подано клопотання про зменшення розміру судових витрат, які, серед іншого, за твердженням позивача не підтвердженні належними доказами фактичного понесення таких витрат, у вигляді сплати за надану правничу допомогу, а також мотивовано неспіврозмірністю розміру стягуваної суми.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач-1 та відповідач-2 заявили до стягнення з позивача у справі по 13000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, дослідивши подані позивачем докази та виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням заперечень відповідача, дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат не є в повній мірі співмірною з обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг та витраченого часу.

Так, не достатньою мірою обґрунтованими є зокрема витрати на оплату послуг адвоката в частині участі у судовому засіданні 14.09.2021 о 10:00 год. та у судовому засіданні 05.10.2021 о 14:30 год. у справі 923/536/21 представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Суд звертає увагу, що відповідно до журналу судових засідань за 14.09.2021 та 05.10.2021 у справі 923/536/21, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не приймав участі у вказаних підготовчих засіданнях у справі 923/536/21.

Судом також враховано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При цьому, судом враховано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Відтак, враховуючи складність справи, частково підтверджений об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, з урахуванням обставин справи, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача-1 та відповідача-2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з позивача. Суд вважає, що оскільки представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не приймав участі у підготовчих засідання 14.09.2021 та 05.10.2021 у справі 923/536/21, а тому в цій частині надані правничі послуги на загальну суму 2000,00 грн. (по 1000,00 грн кожному) є безпідставними та необґрунтованими.

Доводи позивача, викладені у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в частині невизнання вимог клопотання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, підлягають частковому відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Отже, враховуючи конкретні обставини справи, суд, детально проаналізувавши всі докази, зважаючи на вищенаведені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача 1 та відповідача-2 про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі по 12000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 233, Господарського процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

4. У задоволенні іншої частини вимог клопотання про стягнення судових витрат відмовити.

5. Накази видати після набрання додатковою ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 23.11.2021.

Суддя С.В. Нікітенко