ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021м. ДніпроСправа № 904/5139/21

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "ІГРЕК", м.Дніпро

про стягнення інфляційних витрат, 3% річних, пені в сумі 127 584,63 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Ігрек" і просить суд стягнути 21 413,08 грн. - інфляційних витрат, 10 707, 58 грн. - 3% річних, 95 463,97 грн. - пені та судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" залишено без руху та зобов`язано Позивача протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: документи, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

До суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 491, з якого вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 04.06.2021 отримало ухвалу суду Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2021. Таким чином, строк для усунення недоліків закінчився 11.06.2021, проте Позивачем недоліки позовної заяви у строк встановлений судом не усунено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2021 повернуто позовну заяву і додані до неї документи.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" - задоволено. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2021 у справі №904/5139/21 - скасовано. Матеріали справи №904/5139/21 направлено до Господарському суду Дніпропетровської області для розгляду на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.10.2021 Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просив відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що Відповідач виконав вимоги державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Чернобай С.О., які були визначені постановою ВП №50383874 від 02.03.2016. Крім того, Відповідач зазначає, що приписи ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди.

Відповідач вважає, що Позивач звернувся із позовною заявою поза межами позовної давності. Стягувач, який подав до відпоповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав від державного виконавця певні процесуальні документи. Отже строк позовної давності розпочався з 02.09.2016 з огляду на те, що виконавче провадження № 50383874 відкрите 02.03.2016.

02.11.2021 Позивач подав відповідь на відзив та посилається на відсутність необхідності доводити у даній справі встановленого у справі №910/25057/15 факту обґрунтованості грошової вимоги (між тими ж сторонами), щодо зобов`язання Відповідача по сплаті Позивачу завданих збитків у розмірі 130 536 грн., 57 коп. та 2 611,45 грн. відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України. Відповідач помилково зазначає, що Позивачем пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання, наказ пред`явлено в строк до виконання. Проте, враховуючи помилку державного виконавця наказ знищено без належного виконання.

Відповідач помилково зазначає про те, що Позивачем був пропущений строк позовної давності. Законом встановлено обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу із урахуванням рівня інфляції та 3% річних від простроченої суми за увесь час прострочення виконання ним свого грошового зобов`язання, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає у кредитора за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, тобто до моменту сплати ним всієї суми боргу та проведення повного розрахунку. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливо до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову (Аналогічна позиція міститься в постанові ВСУ № 3-1522 гсіб від 26.04.2017). Фактично Відповідачем були виконані зобов`язання щодо погашення заборгованості у розмірі 130 536,57 грн. 09.02.2021 18.05.2021 Позивачем подано позовну заяву до суду, саме тому розрахунок розміру штрафних санкцій здійснений з 18.05.2018, що становить три роки, які передують подачі позовної заяви, однак обмежуються датою фактичного виконання зобов`язання 09.02.2021 (тобто взято період з 18.05.2018 до 09.02.2021)

Також Позивач зазначає, що у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо юрисдикції спору про стягнення сум відповідно до статті 625 ЦК України за невиконання зобов`язання відшкодувати шкоду, стягнуту вироком суду і погодилась із висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням, підтвердженим вироком суду (рішенням суду).

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 14.12.2015 у справі №910/25057/15 позовні вимоги Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» збитки у розмірі 50 000,00 грн. та 1 000, 27 грн. - судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ігрек» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» збитки у розмірі 130 536,57 грн. та 2 611,45 грн. - судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою Позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, у зв`язку з чим у нього виникло право вимоги відшкодування збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ігрек» та ПрАТ «УТСК».

14.01.2016 на виконання рішення господарського суду м.Києва від 14.12.2015 видано наказ.

17.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ігрек» сплатило на рахунок Позивача суму судового збору у розмірі 2 611,45 грн. на виконання рішення господарського суду м.Києва від 14.12.2015 у справі №910/25057/15, що підтверджується платіжним дорученням №3583 від 17.03.2016.

У грудні 2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до господарського суду м.Києва із заявою про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу у справі №910/25057/15.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 22.12.2020 задоволено заявою про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу.

09.02.2021 з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ігрек» в примусовому порядку Новокодацьким ВДВС м.Дніпра стягнуто на користь Позивача основну суму боргу у розмірі 130 536,57 грн. на виконання рішення господарського суду м.Києва у справі №910/25057/15.

Постановою Північного апеляційного господарського суду м.Києва від 24.02.2021 у справі №910/25057/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Ігрек» на ухвалу господарського суду м.Києва від 22.12.2020 задоволено. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу господарського суду м.Києва від 14.01.2016 у справі №910/25057/15 відмовлено.

Зобов`язання з відшкодування збитків у розмірі 130 536,57 грн. згідно рішення господарського суду м.Києва від 14.12.2015 у справі №910/25057/15 Відповідачем виконано із простроченням, у зв`язку з чим Позивач заявляє вимоги щодо стягнення 21 413,08 грн. - інфляційних витрат, 10 707, 58 грн. - 3% річних, 95 463,97 грн. пені.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 95 463,97 грн. за період з 18.05.2018 по 09.02.2021.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

З огляду на те, що між сторонами не укладено Договір та не передбачено умов забезпечення виконання зобов`язання у вигляді обов`язку сплати пені відносно Відповідача, тому позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості, Позивачем останньому нараховано 3% річних у розмірі 10 707,58 грн. за період з 18.05.2018 по 09.02.2021.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що розрахунок зроблено вірно, тому вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних в суму 10 707,58 грн. є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні витрати у розмірі 21 413,08 грн. за період 18.05.2018 по 09.02.2021.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних витрат, приходить до висновку, що розрахунок зроблено вірно, тому вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат в суму 21 413,08 грн. є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань і погодилась із висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання шкоди особі.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком Верховного Суду України викладеним у постанові від 1 жовтня 2014 року у справі №6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між собою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

Отже, у ст.625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виконання. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково із стягненням з Відповідача 21 413,08 грн. - інфляційних витрат, 10 707,58 грн. - 3% річних. В решті позовних вимог відмовити.

Заперечення Відповідача судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Крім того, стосовно пропуску строку позовної давності суд зазначає, що фактично Відповідачем було виконано зобов`язання щодо погашення заборгованості у розмірі 130 536, 57 грн. 09.02.2021.

18.05.2021 Позивачем подано до суду позовну заяву, що підтверджується печаткою поштової установи (а.с. 61), тому розрахунок розміру 3% річних та інфляційних витрат Позивачем було здійснено з дати 18.05.2018 року тобто в межах 3 річного строку передбаченого ст. ст. 256, 257 ЦК України, однак обмежується датою виконання зобов`язання 09.02.2021.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "ІГРЕК", (49000, м.Дніпро, вул.Караваєва, буд.11, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування", (03056, м.Київ, вул.Борщагівська, б.154, ) 21 413,08 грн. - інфляційних витрат, 10 707, 58 грн. - 3% річних та судовий збір у сумі 571,49 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

22.11.2021