РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2021Справа № 910/13603/21

Суддя Н.Плотницька, розглянувши справу

за позовом Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури та заповідних територій
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-інвест"
простягнення 302 624 грн 00 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури та заповідних територій з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-інвест" про стягнення 302 624 грн 00 коп. збитків.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору на виконання робіт по будівництву, реконструкції та капітальному ремонту об`єктів комунальної власності міста Києва від 23.09.2020 № 3006 завищено вартість робіт, що підтверджується аудиторським звітом від 30.06.2021 № 070-5-13/16, складеним Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

29.09.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

18.10.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 між Київським науково-методичним центром по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури та заповідних територій (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-інвест" (підрядник за договором) укладено договір на виконання робіт по будівництву, реконструкції та капітальному ремонту об`єктів комунальної власності міста Києва № 3006 (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання будівельних, монтажних, пусконалагоджувальних, інших робіт, пов`язаних з будівництвом об`єкта, робіт з реставрації. Об`єкт будівництва "Реставрація адміністративної будівлі за адресою: м, Київ, вул. Борисоглібська, 6 (пам`ятка архітектури та містобудування, наказ Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 № 706/0/16-10, охоронний № 609-кв). Коригування ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 код CPV за ДК 021:2015 - (45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація). Адреса розташування об`єкта: м. Київ, вул. Борисоглібська, 6.

У пункті 1.2. договору зазначено, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені проектною документацією, яка є невід`ємною частиною договору. Строки виконання робіт (будівництва об`єкта) до 15.12.2020 року.

Відповідно до пунктів 1.3., 1.4. договору підрядник розпочинає виконання робіт 24.09.2020 року, але не раніше надання замовником будівельного майданчика (фронту робіт), передачі проектної документації та передачі дозвільної документації. Підрядник завершує виконання робіт 15.12.2020 року.

Початок та закінчення етапів робіт визначається календарним графіком виконання робіт (додаток 1), який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договору договірна ціна робіт визначається на основі кошторисної документації та становить 16 195 519,06 грн, в тому числі ПДВ 2 699 253,18 грн (додаток 2).

Ціна договору може змінюватись у випадках, визначених статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Пунктами 10.1., 10.2. договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт по відповідному етапу, підписаних уповноваженими представниками сторін проміжними платежами в міру виконання робіт за відповідним етапом.

Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику протягом 3 (трьох) робочих днів після виконання робіт.

Замовник зобов`язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3 (трьох) днів з дня одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 (п`яти) днів з дня підписання документів замовником.

За змістом пункту 11.1. договору приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) буде здійснюватися відповідно до нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію.

Відповідно до пункту 11.6. договору цей договір вважається виконаним після завершення виконання робіт, здійснення всіх взаєморозрахунків між сторонами за цим договором та підписання акту технічного приймання об`єкту, який є підставою для подальшого оформлення документу (сертифікат, декларація тощо) про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно з пунктом 12.6. договору підрядник, у разі виявлення контролюючими органами завищення обсягів та вартості виконаних робіт, зобов`язаний повернути кошти замовнику.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 15.1. договору).

Додатком № 1 до договору від 23.09.2020 № 3006 сторонами погоджено календарний графік.

Додатком № 2 до договору від 23.09.2020 № 3006 сторонами підписано протокол погодження договірної ціни.

Додатком № 3 до договору від 23.09.2020 № 3006 сторонами погоджено зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва № 1.

Додатком № 4 до договору від 23.09.2020 № 3006 сторонами погоджено план фінансування.

Додатком № 5 до договору від 23.09.2020 № 3006 сторонами погоджено технічні вимоги.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Судом встановлено, що на виконання умов договору від 23.09.2020 № 3006 відповідачем були виконані роботи, що підтверджується підписаними між сторонами актами виконаних робіт від 01.10.2020 № 1 на суму 559 266 грн 18 коп.; від 01.10.2020 № 1 за жовтень 2020 року на загальну суму 8 483 828 грн 24 коп., які були підписані позивачем без будь-яких зауважень.

Платіжними дорученнями підтверджується оплата позивачем виконаних відповідачем робіт, а саме від 16.10.2020 № 474 на суму 9 043 094 грн 42 коп. та від 16.10.2020 № 477 на суму 7 152 424 грн 64 коп.

Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було проведено плановий аудит діяльності Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури та заповідних територій як замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час виконання робіт з капітального ремонту (реставрація) адміністративної будівлі по вул. Борисоглібська, 6 у 2018-2021 роках.

За результатами проведення планового аудиту діяльності Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури та заповідних територій як замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час виконання робіт з капітального ремонту (реставрація) адміністративної будівлі по вул. Борисоглібська, 6 у 2018-2021 роках складено аудиторський звіт від 30.06.2021 № 070-513/16, яким встановлено факт завищення відповідачем обсягів і вартості виконаних будівельних робіт в актах форми КБ-2в за жовтень 2020 року на суму 302 624 грн 00 коп.

Листом від 29.06.2021 № 066/1-479 позивач звернувся до відповідача із вимогою, у якій повідомлено про встановлення факту завищення відповідачем обсягів і вартості виконаних робіт за результатами планового аудиту діяльності позивача.

Вказана вимога отримана відповідачем 07.07.2021 наручно.

Спір у справі виник у зв`язку із вимогами позивача щодо стягнення збитків у розмірі 302 624 грн 00 коп., понесених, на думку позивача, у зв`язку із завищенням відповідачем вартості робіт на загальну суму 302 624 грн 00 коп. за договором від 23.09.2020 № 3006, що підтверджується аудиторським звітом Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.06.2021 № 070-513/16.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивач прийняв та оплатив виконані відповідачем роботи без зауважень, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт та платіжними дорученнями про здійснення оплати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 22 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з нормами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов`язання), як стягнення збитків, необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками; вини. При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За правилами статті 611 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов`язання.

Частиною 1 статті 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем договір від 23.09.2020 № 3006 сторонами виконано повністю, роботи надані та оплачені, жодних претензій та зауважень зі сторони замовника виконавцю заявлено не було.

При цьому, кошти, які Київський науково-методичний центр по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури та заповідних територій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-інвест", отримано останнім як оплату за виконання робіт за договором, а тому такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору від 23.09.2020 № 3006 і вони не можуть вважатися збитками.

Суд не може розцінювати аудиторський звіт від 30.06.2021 № 070-513/16, яким встановлено факт завищення відповідачем обсягів і вартості виконаних будівельних робіт в актах форми КБ-2в за жовтень 2020 року на суму 302 624 грн 00 коп., належним та допустимим доказом факту завдання відповідачем позивачу збитків у розмірі 302 624 грн 00 коп., у зв`язку із завищенням відповідачем обсягів і вартості виконаних будівельних робіт за договором від 30.06.2021 № 070-513/16, оскільки між сторонами (позивачем та відповідачем) існують договірні відносини, які встановлюють обсяг та вартість послуг.

Таким чином, аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.06.2021 № 070-513/16 є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Зазначена довідка не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а тому викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто звіт аудиту не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Верховний Суд України у постанові від 10 вересня 2013 року у справі №21-237а13 зазначив, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Посилання позивача на пункт 12.6. договору відхиляються судом, оскільки матеріали справи не містять доказів завищення відповідачем обсягів та вартості виконаних робіт.

У свою чергу, підставою для притягнення особи до господарсько-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність складу господарського правопорушення, елементи якого в діях відповідача відсутні, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 302 624 грн 00 коп. визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури та заповідних територій з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-інвест" про стягнення 302 624 грн 00 коп. збитків відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька