ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2021 р. Справа№ 910/4095/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Драгіцина Т.М. (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АМ № 1015076 від 10.09.2021);

від відповідача (скаржника): Тертичний О.М. (довіреність № 051-13490-010 від 09.07.2021);

від третіх осіб: Гулевич М.С. (довіреність № 225-КМГ-4575 від 26.10.2021, довіреність № 001-2365 від 28.09.2021)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 (повний текст складено 04.08.2021)

у справі № 910/4095/21 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Київська міська рада

про стягнення 48 183 732,69 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Позивач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 48 183 732, 69 грн збитків, у сумі витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

1.2. Позов мотивовано тим, що залізниця є суб`єктом господарської діяльності, яка займається перевезенням та обслуговуванням пасажирів та повинна забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно з законодавством, а відповідно до статті 9 Закону України від 04 липня 1996 року № 273/96-ВР «Про залізничний транспорт» збитки залізничного транспорту загального користування від використання пільгових тарифів відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 48 183 732, 69 грн збитків, у сумі витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 та 722 755, 99 грн судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 25.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21 та прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що понесені позивачем витрати на послуги перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні повинно компенсовуватись державою, оскільки саме державою надано право безоплатного проїзду залізничним транспортом окремим категоріям громадян відповідно до законів, ні Київська міська рада, ні виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не приймали жодних нормативно-правових актів, щоб встановлювали право на пільговий проїзд окремих категорій громадян у залізничному транспорті, а також не брали на себе зобов`язання щодо компенсації АТ «Укрзалізниця» витрат за надання послуг з пільгового перевезення окремих категорій громадян, яким надано відповідне право державою.

4.2. При цьому вважає, що наявність договорів є необхідною умовою для організації перевезення пасажирів та компенсації коштів за такі перевезення.

4.3. Апелянт посилається також на те, що міською цільовою програмою «Турбота Назустріч киянам» на 2019-2021 роки», чи будь-якими іншими міськими цільовими програмами не передбачено фінансування пільг на послуги по пільговому перевезенню окремих категорій громадян у приміському сполученні за рахунок бюджету міста Києва, заборгованість по зазначених видатках, відповідно до бухгалтерської звітності, не обліковується.

4.4. Зазначає, що він не є суб`єктом, який брав на себе зобов`язання по відшкодуванню АТ «Укрзалізниці» витрат за послуги по пільговому перевезенню окремих категорій громадян, а зазначені зобов`язання взяла на себе держава, яка і встановила зазначені пільги. При цьому після 2016 року видатки на пільги та компенсації громадянам, передбачені законами України, державою не покриваються, а у 2019 році субвенцій на відшкодування пільг за пільговий проїзд деяких категорій осіб не передбачено.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 13.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив АТ «Українська залізниця» на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

5.2. У поданому відзиві позивач зазначає, що апеляційна скарга спростовується змістом позовної заяви та іншими матеріалами, що знаходяться у справі. Обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян. Додержуючись напрямку децентралізації, в тому числі і бюджетної децентралізації, держава переклала обов`язок компенсувати перевезення пільгових категорій громадян на органи місцевої влади.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021, матеріали апеляційної скарги Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4095/21 за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 14.09.2021. Зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/4095/21.

6.3. 01.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/4095/21.

6.4. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021, в зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, матеріали судової справи № 910/4095/21 разом з апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Козир Т.П., Мальченко А.О.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Козир Т.П., Мальченко А.О., повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 22.11.2021.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судове засідання 14.09.2021 представник позивача не з`явився, у поданому відзиві просив справу розглядати за участі представника позивача.

7.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 розгляд справи відкладено до 19.10.2021.

7.3. 19.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відкладення розгляду справи.

7.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 26.10.2021.

7.5. 25.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли клопотання апелянта про витребування доказів, клопотання про призначення судової експертизи.

7.6. 26.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення позивача, до якого долучені, зокрема, підсумкові звіти про перевезення пільгових категорій громадян у приміському сполученні до ДН-1 (Київ) за січень - грудень 2019 року за рік, довіреності на ім`я Яновського В.П.

7.7. 19.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення апелянта по справі.

7.8. 22.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення позивача від 22.11.2021 стосовно клопотань відповідача, наданих 26.10.2021.

7.9. В судовому засіданні 22.11.2021 представник апелянта підтримав подані клопотання про витребування доказів та призначення судової експертизи, просив їх задовольнити.

7.10. Представник позивача в судовому засіданні 22.11.2021 проти поданих апелянтом клопотань заперечувала, з підстав викладених у письмових поясненнях від 22.11.2021.

7.11. Представник третіх осіб підтримала подані апелянтом клопотання про витребування доказів та призначення судової експертизи.

7.12. Колегія суддів, вивчивши доводи поданих апелянтом клопотань про витребування доказів та призначення судової експертизи, вислухавши думку учасників судового розгляду, доходить до наступного висновку.

7.13. У поданому клопотанні про витребування доказів апелянт просить витребувати у позивача у справі № 910/4095/21 експертний висновок на «автоматизовану систему керування пасажирськими перевезеннями».

7.14. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

7.15. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

7.16. Відповідачем у межах розгляду справи № 910/4095/21 не заявлялося спільно з відзивом на позовну заяву клопотань про витребування доказів, заяв про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів апелянтом не подано, у зв`язку з чим вказане клопотання апелянта про витребування доказів підлягає залишенню без задоволення.

7.17. Щодо клопотання апелянта про призначення судової експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

7.18. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

7.19. Відповідачем у ході розгляду справи № 910/4095/21 та проведення підготовчих засідань у суді першої інстанції клопотань про призначення судової експертизи не заявлялося.

7.20. При цьому ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2021 учасникам справи надано строк для подання до суду апеляційної інстанції клопотань до 10.09.2021.

7.21. В той же час апелянт наданим правом не скористався, а клопотання про призначення судової експертизи подано з пропуском встановленого строку, клопотань про поновлення пропущеного строку апелянтом не подано.

7.22. Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

7.23. З огляду на наведені доводи колегія суддів приходить до висновку про залишення без розгляду клопотання апелянта про призначення судової експертизи.

7.24. В судовому засіданні 22.11.2021 представник апелянта та представник третіх осіб просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

7.25. Представник позивача в судовому засіданні 22.11.2021 проти апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» протягом 2019 року надавались послуги з пільгового перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні зі станцій Борщагівка, Видубичі, Дарниця, Караваєві Дачі, Київ-Волинський, Київ-Деміївський, Київ-Пасажирський, Святошин, Лівий Берег, які розташовані на території міста Києва.

8.2. Позивач до прийняття місцевого бюджету на 2019 рік листами від 12.11.2018 року №ДН-1-453/1638 та від 19.12.2018 №ДН-1-453/2003 звертався до голови Київської міської державної адміністрації щодо передбачення у місцевому бюджеті на 2019 рік кошти у сумі 32, 5 млн. грн на відшкодування збитків на перевезення пасажирів пільгових категорій.

8.3. З аналогічними проханнями позивач звертався й протягом 2019 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листів від 19.02.2019 №ДН-1-452/274, від 14.03.2019 №ДН-1-452/453, від 17.04.2019 №ДН-1-453/888, від 07.06.2019 №ДН-1-453/1146, від 15.08.2019 №ДН-1-452/1465, від 23.10.2019 №ДН-1-452/2272.

8.4. З листа Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 051-10686/002/3 від 02.04.2019, вбачається, що джерелом для надання встановлених державою пільг були і лишаються кошти державного бюджету та відповідні видатки у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не передбачені.

8.5. Подібні відповіді були надані і пізніше, в яких вказувалося, що відповідно до пункту 4 статті 48 Бюджетного кодексу України, зобов`язання взяті учасником без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановленим цим кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно частини 6 цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів (листи від 22.04.2019 №051/8074/002/3, від 04.11.2019 №051/20417-002/2, від 29.11.2019 №051/22330-002/2).

8.6. У відповіді на звернення позивача від 15.08.2019 № ДН-1-152/1465, що надана Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на виконання доручення заступника голови Київської державної адміністрації зазначено, що питання соціального захисту окремих категорій громадян міста Києва реалізується згідно з міською цільовою програмою «Турбота. Назустріч киянам». Міською цільовою програмою «Турбота. Назустріч киянам» на 2016-2021 роки, затвердженою рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 № 459/6510, надання за рахунок коштів бюджету міста Києва компенсації за пільговий проїзд у приміському сполученні окремих категорій громадян наданим державою пільгами, не передбачено.

8.7. 25.06.2020 позивач звернувся з претензіями до директора Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Світлого Р.В. (Претензія №ДН-1-14/261) та Голови Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кличка В.В. (Претензія № ДН-1-14/269) про сплату заборгованості за надані послуги по пільговим перевезенням за 2019 рік на суму 48 183 732, 69 грн.

8.8. У відповіді на претензію, наданій листом від 21.07.2020 № 051/12864-002/3-010, Департамент соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, що брати на себе зобов`язання з відшкодування (компенсування) витрат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які мають відповідні пільги, не маючи джерела доходу, Департамент не може. Виконавчий комітет органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповіді на претензію не надав.

8.9. Відповідно до облікових форм, які наявні в матеріалах справи, позивачем у 2019 році здійснено перевезення пільгової категорії населення громадян на загальну суму 48 183 732, 69 грн, а саме: за січень - 2 717 966, 86 грн, за лютий - 2 792 768, 97 грн, за березень - 3 551 817, 00 грн, за квітень - 3 846 844, 96 грн, за травень - 4 182 483, 95 грн, за червень - 3 814 628, 00 грн, за липень - 3 915 644, 15 грн, за серпень - 3 723 668, 83 грн, за вересень - 5 243 489, 97 грн, за жовтень - 5 454 749, 47 грн, за листопад - 4 640 263, 02 грн, за грудень - 4 299 407, 51 грн.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Правилами перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України визначено категорії громадян, які користуються пільгами на залізничному транспорті (додаток 2 до Правил) (т. ІІ, а.с. 88-94).

9.2. Як вбачається з матеріалів справи позивачем направлялися на адресу відповідача облікові форми за підписом першого заступника начальника виробничого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень Яновського В.П. за період з січня 2019 року до грудня 2019 року включно про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів (том І, а.с. 61-64, 68-71, 74-77, 80-83, 87-90, 94-97, 100-103, 106-109,113-118, 122-125, 128-131, 135-138).

9.3. Вказані облікові форми містять кількість оформлених пільгових проїзних документів (квитків) та розмір недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ.

9.4. Факт отримання таких облікових форм відповідачем не заперечується.

9.5. У матеріалах справи також наявні підсумкові звіти про перевезення пільгових категорій громадян у приміському сполученні за період з січня-грудня 2019 року, а також вибірковий приклад квитка, який містить відомості про номер квитка, код пільги, станції відправлення та призначення, номер посвідчення особи, яка користується пільгами.

9.6. Матеріали справи не містять відомостей про відшкодування відповідачем витрат за направленими обліковими формами.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутність договору про відшкодування компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд у приміському сполученні не звільняє сторони від виконання господарського зобов`язання, оскільки зобов`язання сторін у цій справі виникає безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.

10.2. Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції в частині того, що розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у м. Київ є виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а відшкодування витрат, понесених внаслідок пільгового перевезення, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи скаржника в частині необхідності наявності договору для організації перевезення пасажирів та компенсації коштів за такі перевезення, з огляду на наступне.

11.2. Відповідно до приписів статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

11.3. Відсутність у спірному випадку договору про відшкодування компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд у приміському сполученні не звільняє сторони від виконання господарського зобов`язання, оскільки зобов`язання сторін у цій справі виникає безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.

11.4. Вказана правова позиція взаємоузгодується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.03.2020 у справі № 904/94/19.

11.5. Також, колегія суддів не погоджується із доводами скаржника про обов`язок відшкодувати збитки за перевезення пільгових категорій громадян за рахунок державного бюджету, з огляду на такі висновки.

11.6. Статтею 91 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин та на час розгляду справи) до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

11.7. Таким чином, відшкодування збитків за перевезення пільгових категорій громадян може здійснюватися за рахунок місцевого бюджету. Відсутність субвенцій на відшкодування пільг за пільговий проїзд деяких категорій осіб у 2019 році не слугує підставою для звільнення від обов`язку такого відшкодування.

11.8. Матеріалами справи (обліковими формами, підсумковими звітами про перевезення пільгових категорій громадян у приміському сполученні) підтверджується здійснення проїзду пільгової категорії громадян у м. Київ залізничним транспортом. Облікові форми підписані Яновським В.П., на підтвердження повноважень якого надані довіреності АТ «Українська залізниця». Щодо тверджень апелянта на те, що у двох періодах виданих довіреностей відомості не співпадають із підписантом, колегія суддів зазначає про те, що зміна найменування посад Яновського В.П. не являється беззаперечною підставою вважати відомості, викладені в облікових формах такими, що не відповідають обставинам справи.

11.9. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушені права позивача на відшкодування збитків, які поніс позивач на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

13.7. Згідно із ст.. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

13.8. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

13.9. Відповідно до ст.. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

13.10. Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі визначений Порядком розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2009 р. N 1359 (далі - Порядок).

13.11. Відповідно до п.п. 3-5 Порядку облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки). Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг. Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності.

13.12. Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира (п. 7 Порядку).

13.13. Відповідно до п.п. 9-11 Порядку на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом. Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми. Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

13.14. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

13.15. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.16. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.17. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі 910/4095/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі № 910/4095/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

4. Справу № 910/4095/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.11.2021.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко