ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р. Справа№ 910/12472/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОКС - Л" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021

у справі № 910/12472/21 (суддя: Бацуца В. М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОКС - Л"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК"Мідас"

про зобов`язання сплатити 2 405 336, 79 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНОКС - Л" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК"Мідас" про зобов`язання сплатити 2 405 336, 79 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 910/12472/21 повернуто ТОВ "ІНОКС - Л" позовну заяву без розгляду на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою ТОВ "ІНОКС - Л" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 910/12472/21 та прийняти нове рішення яким зобов`язати суд відкрити провадження у справі № 910/12472/21, вказати в ухвалі недоліки, які суд вважає за необхідне позивачу усунути та надати час для їх усунення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права без належного дослідження долучених до матеріалів позовної заяви усіх документів. Так, апелянт стверджує, що суд на підставі аналізу відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також долучених до позову документів, міг встановити, що підписант позовної заяви є директором товариства. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що усі додатки до позовної заяви завірені підписом директора позивача Дяченко Л.М. саме з відображенням його посадового становища. У випадку якщо суд сумнівався у повноваженнях особи підписанта, то, на думку апелянта, він не був позбавлений можливості залишити позовну заяву без руху та надати час для усунення недоліків. Апелянт вважає, що допущені позивачем недоліки є незначними.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021, апеляційна скарга у справі № 910/12472/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 поновлено ТОВ "ІНОКС - Л" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 16.09.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ІНОКС - Л" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021; справу № 910/12472/21 призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали; витребувано у позивача позовну заяву з доданими до неї документами, що були повернуті згідно оскаржуваної ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від позивача надійшли витребувані документи.

Від ТОВ "ДК"Мідас" надійшла заява про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та надання матеріалів справи на ознайомлення, у якій зазначив, що апеляційну скаргу з доданими документами, яку направив позивач, відповідач не отримав, а тому останній не має можливості вчасно подати відзив. В зв`язку з чим просить продовжити строк на подання відзиву на десять днів з дати ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 заяву відповідача задоволено, продовжено ТОВ "ДК"Мідас" строк на подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "ІНОКС - Л" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 910/12472/21 на десять днів з дати ознайомлення з матеріалами справи.

Від ТОВ "ДК"Мідас" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 910/12472/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта відповідач зазначає, що оскаржувана ухвала є такою, що була прийнята у відповідності до норм процесуального закону на підставі вірної оцінки долучених до матеріалів справи документів. Так, відповідач стверджує, що системний аналіз ч. 2 ст. 162 ГПК України у взаємозв`язку з п. п. 4, 5.23 ДСТУ 4163-2003 дає підстави для висновку, що підписант позовної заяви повинен вказати своє посадове становище (назву посади особи, яка підписала документ). Не зазначення відповідних відомостей є самостійною і достатньою підставою для повернення позову без розгляду згідно приписів п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України. При цьому, на думку відповідача, таке повернення не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Крім того, заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн та повідомлено про подання відповідних доказів в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Від ТОВ "ІНОКС - Л" надійшла відповідь на відзив та заперечення проти задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу і їх зменшення до 500 грн.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 справу № 910/12472/21 прийнято до провадження визначеним складом суду.

Згідно долучених до матеріалів справи повідомлень про вручення поштових відправлень рекомендована кореспонденція суду отримана сторонами, а відтак, в силу приписів п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, учасники справи належним чином повідомлені про перегляд ухвали Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 910/12472/21 в апеляційному порядку.

Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявнику).

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

02.08.2021 до Господарського суду Київської області надійшли матеріали позовної заяви ТОВ "ІНОКС - Л" про стягнення з ТОВ "ДК"Мідас" 2 405 336, 79 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки в позовній заяві не зазначено посадове становище особи від імені якої її було підписано, то у відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України наявні підстави для повернення вказаної заяви ТОВ "ІНОКС - Л" без розгляду.

Однак, вищенаведені висновки суду першої інстанції судова колегія Північного апеляційного господарського суду вважає передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Приписами п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

Верховний Суд в постанові від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20, ухвалах від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19, від 22.02.2021 у справі № 908/183/20 звернув увагу на те, що за загальним правилом у теорії права самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси за законом, статутом, положенням.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Зі змісту долученої до матеріалів справи позовної заяви вбачається, що вона підписана Дяченком Л.М. та скріплена печаткою ТОВ "ІНОКС - Л". При цьому, усі долучені до позову копії документів завірені відповідним написом «з оригіналом згідно директор Дяченко Л.М.». Також зі змісту договору поставки № 04/09 від 04.09.2018, неналежне виконання якого стало підставою для пред`явлення цього позову, вбачається, що він від імені ТОВ "ІНОКС - Л" підписаний директором Дяченком Л.М. Інші додатки до позову підтверджують, що Дяченко Л.М. є директором товариства.

Тобто, незважаючи на те, що в позовній заяві позивача відсутнє посилання на посадове становище підписанта, при умові наявності відбитку печатки товариства, проставлення якої лежить, зокрема, в компетенції безпосереднього керівника такої юридичної особи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд не був позбавлений можливості у випадку наявності у нього сумнівів щодо посадового становища цієї особи на підставі інших документів встановити, що Дяченко Л.М. є керівником товариства.

Крім того, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр), є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Частиною 7 зазначеної статті унормовано, що державні органи, у тому числі суди безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру, крім випадків, передбачених цим Законом.

В Єдиному державному реєстрі містяться відомості, зокрема, про керівника юридичної особи (п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Таким чином, у разі виникнення у суду сумнівів щодо наявності у Дяченка Л.М. статусу директора ТОВ "ІНОКС - Л" місцевий господарський суд не був позбавлений можливості самостійно отримати відповідні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, враховуючи, що інформація щодо керівника (підписанта) будь-якої юридичної особи в Єдиному державному реєстрі є відкритою та загальнодоступною, а суди мають доступ до реєстру через портал електронних сервісів, або право витребувати вказані докази у заявника.

Не вчинивши зазначених вище дій, місцевий господарський суд, на думку колегії, вдався до правового пуризму та надмірного формалізму, що є порушенням одного із основоположних принципів - верховенства права.

В контексті викладеного, слід зауважити, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" від 28 травня 1985 року, § 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13 лютого 2001 року).

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 01.03.2002).

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Беллет проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).

Отже, як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Тобто, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Північний апеляційний господарський суд, серед іншого, звертає увагу на те, що вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, суди першої інстанції мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на захист порушених прав. Відповідний висновок має бути зроблено із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на звернення до суду.

Крім того, у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Можливість для особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

У пункті 52 рішення від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України" (заява № 377/02) ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про повернення позовної заяви у даній справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права при повному з`ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи, а тому ухвала Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 910/12472/21 підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОКС - Л" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021 підлягає задоволенню.

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат, в т.ч. і витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, за загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНОКС - Л" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі № 910/12472/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі №910/12472/21 скасувати.

3. Справу № 910/12472/21 передати на розгляд до Господарського суду Київської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до Глави 2 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець