ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7161/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Мазнов Д.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), 50103, м.Кривий Ріг, вул.Героїв АТО, 92,

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", 50064, м.Кривий Ріг, вул.Рудна, буд.47,

про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря

Представники:

від позивача: Брилевський А.Д., Чернушко Г.В.

від відповідача: Муходінов М.Л.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача - Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 2 246 019,17грн. із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3331 «Кошти, які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами» та судовий збір у розмірі 33 690,30грн. на користь Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) із зарахуванням коштів за наступними реквізитами: отримувач: Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська область) 43877118, номер рахунку ІВАN UA0101953, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 10.07.2020 по 23.07.2020 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України відповідачем, за результатами якої складено акт №247/4-10/20 від 23.07.2020. Позивач зазначає, що у період з 23.10.2019 по 05.11.2019 під час проведення планової перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області дотримання вимог природоохоронного законодавства України Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИИ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИИ КОМБІНАТ" зафіксовано наднормативні викиди (викиди без дозволу від дооблікованих джерел викиду забруднюючих речовин та викиди з перевищенням затверджених нормативів гранично допустимих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря від основних стаціонарних джерел викидів підприємства. Позивачем проведено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі відповідачем в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на суму 2 246 019,76 грн.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку нараховані позивачем збитки не сплачені, останній звернувся з позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечує та просить в його задоволенні відмовити. В той же час відповідач зазначає, що у випадку прийняття судом рішення про задоволення позову, просить при визначенні розміру збитків користуватись наданим до відзиву контррозрахунком збитків.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що позивачем не доведено факт проведення планової перевірки в період з 23.10.2019 по 05.11.2019 та факт виявлення за наслідками вказаної перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства з боку відповідача, оскільки на підтвердження вказаних обставин не було надано відповідних доказів. Відповідач вказує на незбіг обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, так як позовні вимоги ґрунтуються на результатах планової перевірки, а розрахунок суми збитків зроблений на підставі даних, наданих відповідачем за результатами позапланової перевірки. Також відповідач вважає безпідставним та необгрунтованим посилання позивача на позапланову перевірку, як на підставу для пред`явлення позову, оскільки акт, складений за результатами позапланової перевірки не доводить факт наднормативних викидів. Відповідач просить врахувати, що на час проведення позапланової перевірки у відповідача був дійсний дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, перелік яких наведений в розрахунку суми збитку. Відповідач зазначає, що в порушення приписів Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28 квітня 2020 року № 277, позивачем при здійсненні розрахунку збитків неправильно було застосовано коефіцієнт, що залежить від чисельності жителів населеного пункту, адже виробничі потужності Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" розташовані не лише на території м. Кривого Рогу, а і інших населених пунктів та поза межами населених пунктів; також при визначенні фактично відпрацьованого часу джерела в режимі наднормативного викиду (в годинах) позивач не врахував наданої відповідачем довідки про кількість годин роботи з уточненими даними, що призвело до неправильного розрахунку розміру збитків. Відповідач стверджує, що розрахунок розміру завданих збитків зроблений позивачем на підставі нормативно-правового акту, який не діяв на час існування спірних правовідносин.

Також відповідач у відзиві на позов зазначає, що позивачем під час перевірки не здійснено відбір проб та інструментально-лабораторних вимірювань для підтвердження факту викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У доповненнях на відзив відповідач надав до суду документи, що помилково не були надіслані з відзивом на позовну та просить їх залучити до матеріалів справи та врахувати при прийнятті рішення.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача та зазначає, що в період з 23.10.2019 по 05.11.2019 була проведена планова перевірка, під час якої зафіксовано викид з перевищенням затверджених нормативів гранично допустимих викидів, встановлених у дозволі № -40 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 27.12.2013 та викид без дозволу від дооблікованих джерел викиду. Дане порушення відображено в акті перевірки від 05.11.2019 № 776/4-10/19. Також позивач зазначає, що в період з 10.07.2020 по 23.07.2020 була проведена позапланова перевірка та було зафіксовано, що за матеріалами звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин відповідачем, яка проведена у 2018 році, зафіксовано викид з перевищенням затверджених нормативів гранично допустимих викидів, встановлених у Дозволі №-40 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 27.12.2013, та викиди без дозволу від дооблікованих джерел викиду. Вищезазначене порушення також відображено в акті перевірки від 23.07.2020р. № 247/4-10/20. Таким чином, позивач вважає заперечення відповідача безпідставними, підтримує викладені у позові вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачем подані до суду заперечення, у яких вважає факт проведення перевірки в період з 23.10.2019 по 05.11.2019 та факт виявлення за наслідками вказаної перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства зі сторони відповідача не доведеним, оскільки на підтвердження вказаних обставин не було надано відповідних доказів. Також відповідач вважає, що оскільки порушення було встановлено під час проведення планової перевірки, посилання позивача на позапланову перевірку, слід вважати безпідставним та необґрунтованим оскільки підставою для проведення позапланової перевірки стало звернення громадянина. Під час проведення позапланової перевірки не здійснювалось обстеження дооблікованих джерел викидів, фактів їх наднормативних викидів не встановлювалось. Відповідач наголошує на тосу, що розрахунок розміру збитків зроблений на підставі нормативно-правового акту, який не діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає перелік джерел викидів, їх номери та найменування. Крім того, позивач зазначає, що факт виявлення порушення вимог природоохоронного законодавства відповідачем виявлено саме в період проведення планової перевірки з 23.10.2019 по 05.11.2019. Позивач зауважує, що при застосуванні коефіцієнту, який залежить від чисельності мешканців населеного пункту, що був врахований при здійсненні розрахунку суми збитків, позивач виходив з місцезнаходження відповідача - вул. Рудна, 47, м. Кривий Ріг.

Ухвалою суду від 11.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 25.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин проведення позивачем планової та позапланової перевірок дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства України; правильності здійснення позивачем розрахунку збитків та застосування відповідних нормативних актів.

Так, судом встановлено, що в період з 23.10.2019 по 05.11.2019 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Приватним акціонерним товариством "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", за результатами якої складено акт перевірки від 05.11.2019р. № 776/4-10/19.

У вказаному акті зазначено, що під час проведення планової перевірки було зафіксовано викид з перевищенням затверджених нормативів гранично допустимих викидів, встановлених у Дозволі №-040 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 27.12.2013 та викид без дозволу від дооблікованих джерел викиду.

Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було надіслано керівнику Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИИ КОМБІНАТ" листа про надання інформації про кількість годин роботи джерел викидів в наднормативному режимі (окремо по кожному джерелу) в період з 19.06.2018 по 27.12.2018.

Між тим, в період з 10.07.2020 по 23.07.2020 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", за результатами якої було складено акт №247/4-10/20 від 23.07.2020.

Підставою для проведення позапланової перевірки стало звернення гр. ОСОБА_1 про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави.

Під час позапланової перевірки зокрема було виявлено, що за результатами попередньої перевірки було зафіксовано наднормативні викиди (перевищення затверджених нормативів гранично допустимих викидів та викиди без дозволу дооблікованих джерел) за матеріалами звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", яка проведена у 2018 році відповідно до дозволу № -40 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 27.12.2013 (п.4 Опису виявлених порушень Акту перевірки від 23.07.2020р. № 247/4-10/20). Підприємством не надана довідка про кількість годин роботи джерел викидів в наднормативному режимі.

Відповідачем на адресу позивача було надано повідомлення №11/4580 від 31.07.2020 про усунення порушень, зазначених в акті складеного за результатами проведення (планового) позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавств у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №247/4-10/20 від 23.07.2020 і додатком до зазначеного повідомлення було долучено довідку про кількість годин роботи джерел викидів (окремо по кожному).

16.12.2020 відповідачем було надано друге повідомлення №11/7359 від 11.12.2020 про усунення порушень, зазначених в акті складеного за результатами проведення (планового) позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавств у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №247/4-10/20 від 23.07.2020 з додатком - довідкою про кількість годин роботи джерел викидів, в якій були вказані інші дані щодо фактичної кількості годин роботи джерел викиду, ніж в довідці, наданій з попереднім повідомленням.

Як зазначено відповідачем у відзиві на позов надання нової довідки з іншими даними щодо фактичної кількості роботи джерел викиду було зумовлено тим, що в попередній довідці інформація щодо часу роботи джерел викиду була помилковою та враховувала період роботи вентиляційного обладнання на протязі робочої зміни, а не фактичний час роботи обладнання. Про помилковість розрахунків було зазначено в самому повідомленні №11/7359 від 11.12.2020.

Позивачем у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020р. № 277 (далі - Методика) проведено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі Приватним акціонерним товариством "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на суму 2 246 019,76 грн.

Позивач звернувся до відповідача із претензію від 22.04.2021 № 7/125-ПР про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу, в розмірі 2246019,76 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив на користь позивача завдані державі збитки, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Причиною виникнення спору позивач визначає завдання відповідачем державі збитків, пов`язаних із наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Згідно ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

У відповідності до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.04.2017 року № 275 (із змінами) (далі - Положення), державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно п.4 Положення, Державна екологічна інспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема, щодо: наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Інспекція, зокрема, проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування) (п.4 Положення).

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, саме Інспекція та її територіальні органи є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2020 р. № 802 Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції було ліквідовано Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області та було утворено Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021р. № 254 Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" визначено, що, підприємства, установи, організації та громадяни-суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

У відповідності до ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб' єкту господарювання, об' єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302 (надалі Порядок).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом. Особи, винні, зокрема, у перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом, (ст.ст.33-34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря").

Судом встановлено, що позивач під час визначення розміру ціни позову було використано положення Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020р. № 277 (далі - Методика).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № З-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим і актом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем здійснено розрахунок наднормативних викидів за період часу з 14.03.2018 по 27.12.2018 на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 277.

З огляду на положення ст. 58 Конституції України, а так саме висновки, викладені у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 р. № 1-зп та інших відносно дії нормативно-правових актів у часі, суд зазначає про неможливість використання положень Методики до обставин, які існували до моменту набрання законної сили даним нормативно-правовим актом.

В судовому засіданні представник позивача також не навів нормативного обґрунтування щодо можливості застосування вищезазначеної Методики до спірних правовідносин.

Отже, сума завданих відповідачем збитків є недоведеною.

Позивачем не надано пояснень відносно неврахування при здійсненні розрахунку суми збитків уточненої довідки відповідача з іншими даними щодо фактичної кількості роботи джерел викиду, що була надана з повідомленням №11/7359 від 11.12.2020.

Стосовно посилання позивача на позапланову перевірку, як на підставу для пред`явлення позову, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення позапланової перевірки стало звернення гр. ОСОБА_1 щодо порушення, що спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави.

Під час проведення позапланової перевірки не здійснювалось обстеження дооблікованих джерел викидів, фактів їх наднормативних викидів не встановлювалось.

В акті № 247/4-10/20 від 23.07.2020, який був складений в результаті позапланової перевірки, не міститься інформація, що під час вказаної перевірки було встановлено факт наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Зазначення в Акті № 247/4-10/20 від 23.07.2020 про порушення, що були виявлені під час проведення попередньої (планової) перевірки, свідчить лише про те, що порушення, що стали причиною для нарахування збитків та пред`явлення позову були виявлені під час планової перевірки в період з 23.10.2019 по 05.11.2019, а в акті позапланової перевірки лише повторно зазначено про факт їх виявлення.

Доводи викладені в Акті про ненадання відповідачем інформації щодо часу роботи джерел в наднормативному режимі і що це є порушенням природо-охоронного законодавства, суд вважає безпідставними, із-за недоведеності нормативної бази. Представник відповідача звернув увагу суду на те, що у разі ненадання такої інформації позивач мав застосувати цілодобовий час роботи обладнання.

Також суд звертає увагу, що всупереч вимогам п.2.9. Методики в акті складеному за наслідками планової перевірки, не зазначений час роботи джерел викиду в режимі наднормативного викиду в годинах, який повинен враховуватись при розрахунку збитків.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані відповідачем докази щодо не доведення позивачем розміру та правомірності нарахування збитків є більш вірогідними, ніж докази, надані позивачем.

Відтак, суд погоджується із запереченнями відповідача відносно того, що посилання позивача на позапланову перевірку, що була проведена в період з 10.07.2020 по 23.07.2020, є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню на підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 26.11.2021

Суддя С.П. Панна