ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 листопада 2021 року Справа 923/1536/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ПРО", м.Дніпро

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

про скасування рішення

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ПРО", м.Дніпро звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Ухвалою від 25.11.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків.

Одночасно з поданням позову позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи заяву позивач зазначає наступне.

Постановою Верховного Суду України від 16 березня 2021 року по справі №923/771/20, як і судами попередніх інстанцій, було визнано недійсним рішення Антонівської селищної ради м. Херсона №226 від 25.10.2017 "Про розподіл земельної ділянки" площею 0,5537 га за адресою: м. Херсон, Кіндійське шосе, 26-А за кадастровим номером :04:087:0006 на дві окремі земельні ділянки площею 0,2017 га та 0,3520 га.

Крім того, у зв`язку з відсутністю у Антонівської селищної ради м. Херсона правових підстав для продажу земельні ділянки площею 0,2017га, договір купівлі-продажу від 13.04.2018 між Антонівською селищною радою Дніпровського району та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. за №403, також має бути визнаний недійсним, а право власності на нерухоме майно, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.04.2018р. за №25705786, реєстраційний номер ОНМ 101, має бути скасованим.

Так як 18.04.2018 громадянин ОСОБА_1 продав земельну ділянку площею 0,2017га Приватному підприємству "Нові Технології" (код 32809627) похідний Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2017 га від 18.04.2018 також має бути визнаний недійсним.

В останній час ПП "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" () на оспорюваній земельній ділянці здійснюють незаконні будівельні роботи та перешкоджають захисту своїх прав ТОВ "Перспектива Про" на об`єкті підвищеної небезпеки - Автозаправної станції №46 за адресою м. Херсон, смт.Антонівка, шосе В. Чорновола (Кіндійське шосе), 26-А.

Враховуючи вищевикладене, до вирішення вищезазначеного спору ТОВ "Перспектива Про", керуючись ст. 136, 137, 138, 139 Господарського процесуального кодексу України, просить заборонити Приватному підприємству "НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" () вчиняти дії у вигляді будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,2017 га за кадастровим номером :02:001:1208.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі дійсної необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (пункт 8.6 постанови Великої палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою, заявник, серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та, вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такі заходи не будуть перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши обставини, викладені у ній, суд вважає її не обґрунтованою, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що невжиття заходів до забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Позивачем не обґрунтовано, яким чином визнання недійсними договорів купівлі-продажу, які укладені між Антонівською селищною радою та ОСОБА_1 , а також між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Нові Технології", стосуються даного спору.

Також, заявником не подано до суду жодних доказів на підтвердження проведення Приватним підприємством "Нові Технології" будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,2017 га за кадастровим номером :02:001:1208.

Отже, позивачем не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення та заходи забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ПРО" заяви про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ПРО" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк, визначений ст. 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 25.11.2021.

Суддя М.Б.Сулімовська