ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року

м. Черкаси справа № 925/1529/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Горєва К.С., адвокат, відповідача не з`явився, третіх осіб не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Фермерського господарства Єгор до Товариства з обмеженою відповідальністю Юнікорнс, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Неллі Борисівни та Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитра Миколайовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року Фермерське господарство Єгор звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Юнікорнс про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що виконавчий напис підлягає визнанню таким що не підлягає виконанню, оскільки:

- відсутні докази про реєстрацію у реєстрі відомостей про звернення забезпечувальної о обтяження;

- відповідачем не дотримано 30-денний строк з моменту ймовірної реєстрації у реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:

- нотаріусом не здійснено перевірки безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів;

- не враховано положення договору купівлі-продажу щодо форс-мажорних обставин, ухилення відповідача від прийняття зерна у кількості 28 тон, а також наявності заборгованості покупця за поставлений продавцем товар.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

У відзиві на позов відповідач заявлені вимоги не визнав вважаючи їх безпідставними та просив суд відмовити у їх задоволенні повністю посилаючись на те, що зобов`язання перед товариством за аграрною товарною розпискою від 05.03.2020 є невиконаними, що є безумовною підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса та подальшого проведення виконавчих дій.

Відповідач зазначив, що беручи до уваги той факт, що строк виконання аграрної розписки від 05.06.2020 настав - 15.11.2020, на вказаній розписці відсутній напис «Виконано», доказів виконання аграрної розписки ФГ «Єгор» не надано, доцільним є висновок про те, що підстави звернення ТОВ «Юнікорнс» до нотаріуса для вчинення виконавчого напису є безумовними.

Відповідач зауважив, що він, звертаючись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису надав відповідний перелік документів:

- оригінал товарної аграрної розписки від 05.06.2020 без відміток про погашення, як повне або часткове;

- засвідчену копію письмової вимоги № 453 від 16.11.2020 про усунення порушення;

- опис вкладення у цінний лист;

- накладну № 660;

- фіскальний чек про відправлення цінного листа 660.

Тобто, як наголошував відповідач, виконавчий напис вчинено на підставі повного пакету документів, що свідчить про його законність.

На думку відповідача, доводи позивача про те, що вимога від 16.11.2020 була надіслана 13.11.2020 не підтверджені доказами та спростовуються описом вкладення, накладною та фіскальним чеком до цінного листа № 660. При цьому, як вказує відповідач, норми спеціального закону, а саме Закону України «Про аграрні розписки», не містять переліку інших обов`язкових дій кредитора чи нотаріуса, які мають передувати вчиненню виконавчого напису за аграрною розпискою. А тому, як зазначив відповідач, сукупність наведених вище фактів та обставин свідчить про те, що цілком правомірно було вчинено виконавчий напис № 2798 на аграрній товарній розписці від 05.06.2020., виданій позивачу та відповідно розпочато виконавче провадження.

Ухвалою суду від 14.05.2021 провадження у справі зупинялося до набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області №925/81/21.

21.05.2021 справа №925/1529/20 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Юнікорнс на ухвалу від 14.05.2021 була направлена до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 про зупинення провадження у справі скасовано та направлено її до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 03.09. 2021 призначено підготовче засідання у справі на 17 вересня 2021р.

16.09.2021 від позивача до суду надійшла заява про зміну підстав позову, в якій позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Нелі Борисівною та зареєстрований в реєстрі за №2798.

Ухвалою суду від 17.09.2021 змінено підставу позову в прохальній частині позовної заяви, викладену в такій редакції: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Нелі Борисівною та зареєстрований в реєстрі за №2798; підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 11 год. 00 хв. 02 листопада 2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явилися.

Про час, дату та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників відповідача та третіх осіб за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

Предметом спору у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Нелі Борисівною та зареєстрований в реєстрі за №2798.

За приписами ст.1 Закону України «Про аграрні розписки» аграрна розписка - це товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах. Тобто, з положень закону чітко вбачається, що за своєю суттю аграрна розписка є засобом забезпечення відповідного зобов`язання. До того ж, положеннями цієї ж статті Закону про аграрні розписки визначено, що кредитор за аграрною розпискою - це фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, 3 цього випливає, що зобов`язання за агарною розпискою за своєю природою є зустрічним зобов`язанням за первісним зобов`язанням за договором, на виконання якого така аграрна розписка була видана.

З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2020 в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором № 484/ФКД від 01.06.2020 (далі - Договір) позивач видав відповідачу товарну аграрну розписку, якою встановлено безумовне зобов`язання позивача здійснити на користь відповідача поставку 500,00 тон кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року, загальною вартістю 1 792 245,00 грн (далі - аграрна розписка).

Відповідач, на виконання обов`язку, передбаченого п. 4.7. Договору, 09.06.2020 перерахував на рахунок позивача суму попередньої оплати у розмірі 710 217,60 грн. Тобто, сума попередньої оплати за товар була сплачена відповідачем після видачі позивачем аграрної розписки на поставку товару в якості забезпечення основного зобов`язання.

Отже, відповідач в розумінні статті 1 Закону країни «Про аграрні розписки» набув статус кредитора за аграрною розпискою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого на аграрній розписці, таким, що не піддягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису.

Суд бере до уваги, що відповідно до приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 320/7932/16-ц.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.09.2021 у справі № 925/154/21, в якій зазначено, що заявлена позивачем підстава позову «не набуття статусу кредитора за аграрною розпискою» не тільки не відповідає приписам Закону України «Про аграрні розписки», але і не є передбаченим способом захисту права при визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У разі, якщо позивач вважає, що відповідач не набув статусу кредитора за аграрною розпискою, позивач повинен звертатись до суду з заявою про визнання недійсною аграрну розписку з підстав, передбачених ст.4 Закону України «Про аграрні розписки» (відповідність аграрної розписки вимогам ст.4 Закону є підтвердженням її дійсності).

Аналізуючи викладене, суд вважає, що не набуття, на думку позивача, відповідачем статусу кредитора за аграрною розпискою не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а відтак позовна вимога позивача не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо тверджень позивача про відсутність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого на аграрній розписці, таким, що не підлягає виконання, суд приходить до такого.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про аграрні розписки» документ, що відповідає вимогам цієї статті та містить обов`язкові реквізити є аграрною розпискою, зокрема:

1) назва - "Товарна аграрна розписка";

2) строк поставки сільськогосподарської продукції;

3) реквізити кредитора та умови про подальшу передачу прав за аграрною розпискою;

4) предмет - зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції, визначення її кількості та якості. Формули перерахунку кількості сільськогосподарської продукції у разі поставки сільськогосподарської продукції іншої якості;

5) умови та місце поставки сільськогосподарської продукції;

6) опис предмета застави, у тому числі інформація щодо кількості заставленого рухомого майна, кадастрового номера, місця розташування, правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких вирощується заставлений майбутній врожай сільськогосподарської продукції;

7) дата та місце видачі;

8) ім`я боржника, його місце реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків (номер та серія паспорта у разі, якщо особа через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідні податкові органи) та підпис - для фізичних осіб. Найменування, адреса місцезнаходження, код ЄДРПОУ, підпис уповноваженої особи - для юридичних осіб. У разі якщо боржників два і більше, зазначаються дані всіх боржників.

Суд, дослідивши аграрну розписку, яка була видана в забезпечення виконання зобов`язання за Договором, вважає, що вона повністю відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про аграрні розписки».

Зокрема, суд звертає увагу на те, що положеннями цієї статті не передбачено необхідність перерахування кредитором коштів на виконання аграрної розписки для набуття статусу кредитора. Відтак, оскільки аграрна розписка відповідає вимогам Закону України «Про аграрні розписки», вона є дійсною.

Таким чином, суд вважає, що твердження позивача щодо необхідності сплати коштів на підставі аграрної розписки для набуття статусу кредитора є помилковим і таким, що не відповідає дійсності та приписам самого Закону України «Про аграрні розписки».

Також, суд враховує, що зобов`язання перед відповідачем за аграрною розпискою від 05.03.2020 не були виконаними, і саме це було безумовною підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса та подальшого проведення виконавчих дій, що підтверджується матеріалами справи і не оспорюється позивачем.

Суд бере до уваги, що строк виконання аграрної розписки від 05.06.2020 настав 15.11.2020, і те, що на вказаній розписці відсутній напис «Виконано».

Докази виконання аграрної розписки позивачем до суду не надано і в матеріалах справи відсутні.

Отже, суд приходить до висновку, що звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису є законним та безумовним способом захисту його порушеного права.

За умовами пункту 12 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999, для одержання виконавчого напису на товарній та фінансовій аграрній розписці нотаріусу подаються:

- оригінал аграрної розписки без відмітки про її виконання;

- засвідчена кредитором копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику;

- оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що звертаючись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису відповідач надав:

- оригінал товарної аграрної розписки від 05.06.2020 без відміток про погашення, як повне або часткове;

- засвідчену копію письмово, вимоги № 453 від 16.11.2020 про усунення порушення;

- опис вкладення у цінний лист;

- накладну № 660;

- фіскальний чек про відправлення цінного листа 660.

Тобто, виконавчий напис вчинено на підставі вище перелічених документів, що свідчить про його законність. При цьому, норми Закону України «Про аграрні розписки» не містять переліку інших обов`язкових дій кредитора чи нотаріуса, які мають передувати вчиненню виконавчого напису за аграрною розпискою.

Таким чином, оцінюючи викладене, суд вважає, що сукупність наведених вище фактів та обставин свідчить про те, що нотаріусом правомірно було вчинено виконавчий напис № 2798 на Аграрній розписці від 05.06.2020, та відповідно розпочато виконавче провадження.

За змістом частини 2 статті 13 Закону України «Про аграрні розписки» у разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк, кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

Доводи позивача про неможливість виконання Договору та Аграрної розписки через настання форс-мажорних обставин суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки повністю спростовуються встановленими Господарським судом Черкаської області обставинами у справі №925/81/21 за позовом позивача до відповідача про розірвання Договору. Рішенням суду у справі № 925/81/21, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021, у задоволенні позову фермерського господарства Єгор до товариства з обмеженою відповідальністю Юнікорнс про розірвання договору, відмовлено повністю.

За правилами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в силу вимог ч.4 ст.75 ГПК України встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.05.2021, залишеним в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 925/81/21, обставини мають преюдиціальний характер та є обов`язковими під час розгляду даної справи судом.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем вимога до задоволення не підлягає і у позові необхідно відмовити.

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору, покладаються на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25.11.2021.

Суддя К.І.Довгань