ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2021 р. Справа № 922/4128/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Політучій В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айдар-Насіння", (; адреса: 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Писаржевського, будинок 1 - А, приміщення Е-4)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва", (; адреса: 92500, Луганська обл., Старобільський р-н, смт. Мілове, вул. Міловська, будинок 68А,) , 2. Фермерського господарства "Максагро" (; адреса: 92323, Луганська обл., смт. Білолуцьк, вул. Слобожанська, буд. 81) , 3. Фермерського господарства "Криничне" (; адреса: 92500, Луганська обл., Старобільський р-н, селище міського типу Мілове, вул.Міловська, будинок 68А); Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Агро", (;адреса: 93011, Луганська обл., м. Рубіжне, Гортопу Тупік, буд. 7); 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сватове - Агро", (; адреса: 92600, Луганська обл. м. Сватове, пров. Роз"їздний, буд. 23)3. Державне підприємство "Конярство України" (; адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1). За участі: Харківської обласної прокуратури (адреса: 61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4)
про зобов`язання передати товар
за участю представників сторін, третіх осіб та прокурора:

позивача не з`явився;

1-го відповідача не з`явився;

2-го відповідача не з`явився;

3-го відповідача не з`явився;

третьої особи 1 не з`явився;

третьої особи 2 не з`явився;

третьої особи 3 не з`явився;

прокурора - Ткаченко К.О. (посвідчення № 057315 від 09.10.2020);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айдар-Насіння" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва" (1-й відповідач) 2. Фермерського господарства "Максагро" (2-й відповідач) та 3. Фермерського господарства "Криничне" (3-й відповідач) в якому просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Діброва" (код за ), Фермерське господарство "Максагро" (код за ), Фермерське господарство "Криничне" (код за ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Айдар-Насіння" (код за ) зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику, що знаходиться на зберіганні, втому числі, але не виключно, Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Агро" (код за ) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватове-Агро" (код за ), та у будь-якому іншому місці зберігання, в натурі у кількості, якості та на умовах згідно Договору поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Айдар-Насіння", Товариством з обмеженою відповідальністю "Діброва", Фермерським господарством "Максагро" та Фермерським господарством "Криничне".

В обґрунтування своїх вимог ТОВ "Айдар-Насіння", зокрема, посилається на те, що 19.06.2020 між ним та ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" укладено договір поставки врожаю 2020 року за відповідно до умов якого ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" зобов`язалися виростити на визначених умовами договору земельних ділянках та передати у власність ТОВ "Айдар-Насіння" сільськогосподарську продукцію майбутнього врожаю власного виробництва, а саме зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику в обумовленій договором кількості, а позивач сплатити його вартість. Однак, свої зобов`язання за вказаним договором ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" не виконали, а на відповідну претензію ТОВ "Айдар-Насіння" повідомили, що обумовлену договором сільськогосподарську продукцію вони передати не в змозі у зв`язку з перешкоджанням з боку ДП «Конярство України» у зборі врожаю на вказаних в договорі земельних ділянках, а також через те, що останнє без належних правових підстав вже зібрало врожай на цих земельних ділянках та вивезло на елеватори належні зокрема ТОВ "Голден Агро" і ТОВ "Сватове-Агро".

В позовній заяві ТОВ "Айдар-Насіння" вважає що воно має право одержати в натурі сільськогосподарську продукцію що погоджену в договорі, а саме, з конкретних земельних ділянок, з урахуванням специфіки родючості ґрунту а також за обумовленою в договорі вартістю та якістю. При цьому, оскільки ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" не вчиняють заходів щодо захисту своїх порушених прав з боку ДП «Конярство України», ТОВ "Айдар-Насіння" вважає що воно право вимагати від останніх виконання своїх договірних зобов`язань щодо передачі сільськогосподарської продукції вирощеної на вказаних в договорі земельних ділянках.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем по справі № 922/4128/20 визначено суддю Жиляєва Є.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області (суддя Жиляєв Є.М.) від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 26.01.2021. Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Агро" (третя особа - 1); 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сватове - Агро" (третя особа 2) та 3. Державне підприємство "Конярство України" (третя особа - 3).

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2021 по справі № 922/4128/20 підготовче засідання відкладено на 09.02.2021 о 12:00.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження ДП "Конярство України" звернулася до суду з заявами (вх. № 560 від 12.01.2021; вх. № 762 від 14.01.2021) в якій просила суд залишити подану в межах даної справи позовну заяву без руху.

Також ДП "Конярство України" надало суду письмові пояснення (вх. № 1805 від 25.01.2021) в яких просить суд позовну заяву ТОВ "Айдар-Насіння" залишити без задоволення. В обґрунтування своїх вимог ДП "Конярство України" зокрема зазначає, що спір у даній справі носить штучний характер, оскільки насправді спрямований на створення штучних преюдиційних обставин та незаконне заволодіння майном ДП "Конярство України". ДП "Конярство України" наполягає на тому що воно є постійним користувачем земельних ділянок, про які йдеться в договорі № 19/06/2020 від 19.06.2020 та відповідно саме воно є власником вирощеного на них врожаю вимоги про передачу якого на користь ТОВ "Айдар-Насіння" є предметом розгляду суду в межах даної справи. При цьому ДП "Конярство України" також вказує, що у ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" відсутні будь-які правові підстави для використання як вказаних земельних ділянок так і набуття права на вирощений на них врожай, оскільки договори про виконання сільськогосподарських робіт, купівлі-продажу незавершеного виробництва, які укладалися між філіями ДП "Конярство України" та вказаними суб`єктами господарювання є розірваними за відповідною заявою ДП "Конярство України" від 04.08.2020.

ДП "Конярство України" також наполягає на тому, що спору в межах даної справи на справді не існує, оскільки створення і діяльність як позивача у даній справі - ТОВ "Айдар-Насіння" так і відповідачів - ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" пов`язана з одними й тими ж особами.

Крім того, ДП "Конярство України" вважає, що оскільки врожай - зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику що зібрані на зазначених в договорі № 19/06/2020 від 19.06.2020 земельних ділянках зберігається разом з іншими зерном пшениці, зерном кукурудзи, насінням соняшник, в даному випадку неможливо фізично встановити походження саме того врожаю, що був вирощений на зазначених в договорі № 19/06/2020 від 19.06.2020 земельних ділянках та відповідно виконати рішення суду у випадку його винесення на користь ТОВ "Айдар-Насіння".

Харківська обласна прокуратура звернулася до господарського суду з заявою в порядку ст. 53 ГПК України (вх. № 3079 від 08.02.2021) про вступ у справу з метою захисту інтересів держави.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження Господарський суд Харківської області (суддя Жиляєв Є.М.) встановив, що подана на розгляд суду в межах даної справи позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Айдар-Насіння" не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 162 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

З цих підстав ухвалою господарського суду Харківської області від 09.02.2021 позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк у п`ять днів для усунення виявлених недоліків. У вказаній ухвалі судом було зазначено, що позивач (станом на 28.12.2020) мав сплатити суму судового збору у розмірі 735700,00 грн. на підставі пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"; однак надав суду квитанцію від 17.12.2020 про сплату судового збору у сумі 2102,00 грн., тобто судовий збір було сплачено в недостатньому розмірі.

ТОВ "Айдар-Насіння" звернувся до господарського суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 978 від 19.02.2021). в якій заявник просить суд за наслідками розгляду справи зобов`язати:

- Товариство з обмеженою відповідальністю Діброва (код за ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю Айдар-Насіння (код за ): зерно пшениці у кількості 80 тонн, насіння соняшника у кількості 20 тонн, зерно кукурудзи у кількості 42 тонни;

- Фермерське господарство Максагро (код за ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю Айдар-Насіння (код за ): насіння соняшника у кількості 10 тонн;

- Фермерське господарство Криничне (код за ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю Айдар-Насіння (код за ): зерно кукурудзи у кількості 42 тонни, насіння соняшника у кількості 12 тонн;

що було зібрано на земельних ділянках, які перебувають у постійному праві користування Державного підприємства Конярство України та його філіях: Новоолександрійвський кінний завод № 64, Стрілецький кінний завод № 60, Лимарівський кінний завод № 61, Деркульський кінний завод № 63, що знаходиться на зберіганні, в тому числі, але не виключно, Товариства з обмеженою відповідальністю Голден Агро (код за ) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватове Агро" (код за ), та у будь-якому іншому місці зберігання, в натурі, якості та на умовах згідно Договору поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Айдар-Насіння, Товариством з обмеженою відповідальністю Діброва, Фермерським господарством Максагро та Фермерським господарством Криничне (надалі - Зменшений розмір позовної вимоги).

Також ТОВ "Айдар-Насіння" звернулося до господарського суду Харківської області з клопотанням про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 988 від 22.02.2021), в якому його заявник просить задовольнити це клопотання та продовжити розгляд справи з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 19.02.2021, про що постановити ухвалу. У своєму клопотанні про усунення недоліків позовної заяви ТОВ "Айдар-Насіння" вказується, що розмір позовних вимог за результатами розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог буде становити 1239600 (один мільйон двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Враховуючи те, що позивач зменшив розмір позовних вимог до 1239600,00 грн., яка і буде ціною позову, розмір судового збору, який належить до сплати становить 18594,00 грн., а з урахуванням вже сплаченого судового збору в сумі 2102,00 грн., позивач надає додатком копію квитанції про сплату судового збору від 19.02.21 на суму 16492,00 грн. Як наслідок ТОВ "Айдар-Насіння" вважає, що він усунув недоліки, які були визначені ухвалою про залишення без руху, тому у суду наявні підстави у відповідності до частини 12 статті 176 ГПК України продовжити розгляд справи № 922/4128/20, за позовною заявою із урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог про, що винести відповідну ухвалу.

Ухвалою господарського суду Харківської області (суддя Жиляєв Є.М.) від 23.02.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Айдар-Насіння" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва", 2. Фермерського господарства "Максагро", 3. Фермерського господарства "Криничне", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Агро", 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сватове - Агро", 3. Державне підприємство "Конярство України" про зобов`язання передати товар залишено без розгляду.

Ухвалу мотивовано з посиланням на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Айдар-Насіння" не усунуло недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 09.02.2021.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №922/4128/20 ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 15.07.2021 у справі № 922/4128/20 касаційну скаргу ТОВ "Айдар-Насіння" задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі № 922/4128/20 скасовано; справу № 922/4128/20 передано для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

05.08.2021 матеріали справи повернулись до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2021 заяву про самовідвід судді Жиляєва Є.М. у справі № 922/4128/20 задоволено. Матеріали справи № 922/4128/20 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддею-доповідачем по справі визначено суддю Байбак О.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2021 прийнято справу до провадження, розпочато її розгляд спочатку; заяву ТОВ "Айдар-Насіння" (вх. № 978 від 19.02.2021) про зменшення розміру позовних вимог задоволено та продовжено розгляд позовних вимог в межах справи № 922/4128/20 з її урахуванням; підготовче засідання призначено на 06.09.2021.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 13.09.2021 підготовче засідання відкладено на 04.10.2021.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.10.2021 продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів та відкладено його на 19.10.2021.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2021 підготовче засідання відкладено на 01.11.2021.

В процесі розгляду справи іншим складом суду ДП "Конярство України" надало суду пояснення на позовну заяву (вх. № 20102 від 30.08.2021) в яких просить суд закрити провадження у справі або позов ТОВ "Айдар-Насіння" залишити без задоволення.

ДП "Конярство України" зазначає, що 27.05.2021 між ним та ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" укладено договори, згідно з якими сторони домовилися розірвати договори купівлі-продажу незавершеного виробництва, що раніше були укладені між філіями ДП "Конярство України" та ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" а також договори застави; при цьому в договорі сторони домовилися, що вказані договори не створюють для їх сторін будь-яких правових наслідків; що ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" не набули права власності на будь-яке майно ДП "Конярство України" за цими договорами; що вирощений на земельних ділянках врожай належить виключно ДП "Конярство України"; що ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" гарантували відсутність у будь-яких третіх осіб з якими останні мали договірні зобов`язання, будь-яких претензій відносно належності врожаю вирощеного на земельних ділянках вказаних в договорах купівлі-продажу незавершеного виробництва.

За таких обставин ДП "Конярство України" вважає, що з моменту укладання договорів від 274.05.2021 всі учасники провадження у даній справі погодилися що право власності на врожай вирощений на вказаних земельних ділянках належить саме ДП "Конярство України", а зазначене в свою чергу свідчить про необґрунтованість заявленого позову.

Прокурор надав суду пояснення (вх. № 24426 від 19.10.2021) в яких просить суд закрити провадження у справі. На думку прокурора, оскільки 27.05.2021 між ДП "Конярство України" та ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" укладено договори, згідно з якими сторони домовилися розірвати договори купівлі-продажу незавершеного виробництва, що раніше були укладені між філіями ДП "Конярство України" та ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" і сторони цих договорів домовилися, що договори купівлі-продажу незавершеного виробництва не створюють для їх сторін будь-яких правових наслідків а право власності на вирощений врожай належить ДП "Конярство України" - зазначене свідчить про відсутність між сторонами предмета спору.

ТОВ "Діброва", ФГ "Максагро" та ФГ "Криничне" в процесі розгляду справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

ТОВ "Голден Агро" та "Сватове - Агро" також не скористалися своїм право на подання письмових пояснень на позов.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.11.2021.

На судове засідання 15.11.2021 прибув прокурор, який просить суд прийняти ухвалу якою закрити провадження у справі.

Сторони та треті особи своїх представників на судове засідання не направили, про причини неприбуття представників не повідомили, хоча судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою їх повідомлення про час та місце розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення сторін та третіх осіб про розгляд даної справи та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копії ухвал від 10.08.2021, від 06.09.2021, від 04.10.2021, від 19.10.2021, та від 01.11.2021.

Відповідачі та треті особи відповідну поштову кореспонденцію отримували, про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення.

Проте, надіслана на юридичну адресу ТОВ «Айдар-Насіння» копія ухвали від 10.08.2021 повернулася на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з відомостями з офіційного сайту ДП «Укрпошта» в мережі Інтернет, вся інша надіслана на адресу ТОВ «Айдар-Насіння» поштова кореспонденція з копіями ухвал від 06.09.2021, від 04.10.2021, від 19.10.2021, та від 01.11.2021 знаходиться в відділенні поштового зв`язку за місцем реєстрації зазначеного товариства в зв`язку з неврученням її адресатові під час доставки.

Згідно з п. 116-117 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Таким чином, в разі звернення представника ТОВ «Айдар-Насіння» до відділення поштового зв`язку, листи з копіями судових ухвал господарського суду мали бути йому вручені, а в разі не звернення протягом п`яти календарних днів - мали бути повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду. Однак, зазначені вимоги Правил надання поштового зв`язку щодо повернення поштового відправлення в передбачений законом строк відділенням поштового зв`язку з невідомих причин не виконуються.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З огляду на вказані вище обставини, та вжиття судом всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення ТОВ «Айдар-Насіння» про час та місце розгляду справи, останнє в розумінні вказаних положень Закону вважається таким, що належним чином повідомлене про зазначені обставини.

Водночас, суд зазначає, що за положеннями статті 129 Конституції, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. При цьому, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, ТОВ «Айдар-Насіння» як сторона зобов`язане з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (така позиція викладена у рішенні Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Необхідно також звернути увагу, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України Про доступ до судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Так, всі судові ухвали по даній справі оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, зі своєї сторони ТОВ «Айдар-Насіння», якщо воно фактично не отримує копії відповідних ухвал господарського суду Харківської області, проте належним чином опікуючись про долю власної справи, має можливість ознайомитися зі змістом вказаних ухвал з Єдиного державного реєстру судових рішень або скористатися правом на ознайомлення з матеріалами справи як учасник судового процесу. Проте, з боку ТОВ «Айдар-Насіння» жодних дій по з`ясуванню стану розгляду справи не вчинялося.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи без участі представників сторін та третіх осіб, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, ДП «Конярство України» є постійним користувачем земельних ділянок загальною площею 3679,2038 га, що розташовані на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також ДП «Конярство України» є постійним користувачем земельної ділянки площею 7843,7023 га, розташованої на території Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЛГ № 003585.

Окрім того, ДП «Конярство України» є постійним користувачем земельної ділянки площею 3385,357 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії І-ЛГ № 001322.

Також ДП «Конярство України» є постійним користувачем земельної ділянки площею 4471,5998 га, розташованої на території Данилівського старостинського округа Біловодської селищної ради Луганської області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії І-ЛГ № 000642.

Матеріали справи також свідчать про те, що 31.03.2020 між Філією «Стрілецький кінний завод № 60» Державного підприємства «Конярство України», як продавцем, та Фермерським господарством «Криничне», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 12, відповідно до умов якого (п. 2.1.) продавець передає покупцю товар незавершеного виробництва (посіви) - врожаю товарного соняшника, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році на полях Продавця, що знаходяться на території в адміністративних межах Новосрільцівська сільська рада, Міловський район, Луганська область. Земельні ділянки знаходяться в адміністративних межах Новострільцівська сільська рада, Міловський район, Луганська область. Право постійного користування на землю у Продавця підтверджується Державним актом на право постійного користування серії ІІ-ЛГ № 003585 від 04 березня 1996 року земельна ділянка загальною площею 7843,7023 га., в тому числі 4796,83 га. ріллі реорганізованого Стрілецького кінного заводу № 60 ДП «Конярство України».

В договорі також погоджено відомості про земельні ділянки (номера поля, без зазначення кадастрових номерів), її площі, орієнтовну варіть 1 га, та орієнтовну суму незавершеного виробництва на засіяній земельній ділянці, яка становить 36719864,45 грн..

Пунктом 4.1. цього договору передбачено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання актів приймання передачі або видаткових накладних.

Згідно зі специфікацією № 1 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 12 від 16.05.2020 сторонами узгоджено, що загальна вартість договору складає 19604833,08 грн.

Згідно з актом приймання-передачі № 1 від 01.06.2020 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 12 від 16.05.2020 продавець передав, а покупець прийняв у власність майбутній врожай сільськогосподарських культур 2020 року, що знаходяться на території в адміністративних межах Новострільцівської сільської ради, Міловського району, Луганської області на відповідних земельних ділянках.

Крім того, як свідчать матеріали справи, між Філією «Лимарівський кінний завод № 61» Державного підприємства «Конярство України», як продавцем, та Фермерським господарством «Криничне», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 14 від 29.04.2020, відповідно до умов якого продавець передає покупцю товар незавершеного виробництва (посіви) - врожаю товарного соняшника, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році на полях Продавця (загальною площею 1798,55 Га), що знаходяться на території в адміністративних межах Новолимарівська сільська рада, Біловодський район, Луганська область. Право користування на землю у замовника підтверджується Витягом запису про речове право

В договорі також погоджено відомості про земельні ділянки (номера поля, без зазначення кадастрових номерів), її площі, орієнтовну варіть 1 га, та орієнтовну суму незавершеного виробництва на засіяній земельній ділянці, яка становить 23147446,41 грн.

Пунктом 4.1. цього договору передбачено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання актів приймання передачі або видаткових накладних.

Згідно зі специфікацією № 1 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 14 від 29.04.2020 сторонами узгоджено, що загальна сума договору складає 14953193,30 грн.

Згідно з актом приймання-передачі № 1 від 02.06.2020 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 14 від 29.04.2020 продавець передав, а покупець прийняв у власність майбутній врожай сільськогосподарських культур 2020 року на суму 14953193,30 грн., що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 1798,55 га на території в адміністративних межах Новолимарівської сільської ради, Біловодського району Луганської області на відповідних земельних ділянках.

Крім того, як свідчать матеріали справи, між Філією «Новоолександрівський кінний завод № 64» Державного підприємства «Конярство України», як продавцем, та Фермерським господарством «Максагро», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 21 від 05.05.2020, відповідно до умов якого продавець передає покупцю товар незавершеного виробництва (посіви) - врожаю товарного соняшника, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році на полях Продавця (загальною площею 2133 га), що знаходяться на території в адміністративних межах Новоолександрівської сільської ради, Біловодський район, Луганська область.

В договорі також погоджено відомості про земельні ділянки (номера поля, без зазначення кадастрових номерів), її площі, орієнтовну варіть 1 га, та орієнтовну суму незавершеного виробництва на засіяній земельній ділянці, яка становить 16899161,76 грн.

Пунктом 4.1. цього договору передбачено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання актів приймання передачі або видаткових накладних.

Згідно з актами приймання-передачі № 1 від 02.06.2020, № 2 від 16.06.2020, № 3 від 16.06.2020, № 3/1 від 16.06.2020, № 4 від 17.06.2020, до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 21 від 05.05.2020 продавець передав, а покупець прийняв у власність майбутній врожай сільськогосподарських культур 2020 року на загальну суму 16899161,76 грн., що знаходяться на земельних ділянках загальною площею 2133 га на території в адміністративних межах Новоолександрівської сільської ради, Біловодський район, Луганська область.

Крім того, як свідчать матеріали справи, між Філією «Новоолександрівський кінний завод № 64» Державного підприємства «Конярство України», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діброва» як покупцем, укладено договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 13 від 15.05.2020, відповідно до умов якого продавець передає покупцю товар незавершеного виробництва (посіви) - врожаю озимої пшениці, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році на полях Продавця (загальною площею 513 га), що знаходяться на території в адміністративних межах Новоолександрівської сільської ради, Біловодський район, Луганська область.

В договорі також погоджено відомості про земельні ділянки (номера поля, без зазначення кадастрових номерів), її площі, орієнтовну варіть 1 га, та орієнтовну суму незавершеного виробництва на засіяній земельній ділянці, яка становить 1026000 грн.

Пунктом 4.3. цього договору передбачено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання актів приймання передачі або видаткових накладних.

Згідно з актом приймання-передачі № 1 від 02.06.2020 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 13 від 15.05.2020 продавець передав, а покупець прийняв у власність майбутній врожай сільськогосподарських культур 2020 року на суму 1026000 грн., що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 513 га на території в адміністративних межах Новолимарівської сільської ради, Біловодського району Луганської області на відповідних земельних ділянках.

Крім того, як свідчать матеріали справи, між Філією «Стрілецький кінний завод № 60» Державного підприємства «Конярство України», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діброва» як покупцем, укладено договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 15 від 15.05.2020, відповідно до умов якого продавець передає покупцю товар незавершеного виробництва (посіви) - врожаю озимої пшениці, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році на полях Продавця (загальною площею 714 га), що знаходяться на території в адміністративних межах: Новострілецька сільська рада, Мілоський район, Луганська область.

В договорі також погоджено відомості про земельні ділянки (номера поля, без зазначення кадастрових номерів), її площі, орієнтовну варіть 1 га, та орієнтовну суму незавершеного виробництва на засіяній земельній ділянці, яка становить 1785000 грн.

Пунктом 4.3. цього договору передбачено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання актів приймання передачі або видаткових накладних.

Згідно з актом приймання-передачі № 1 від 02.06.2020 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 15 від 15.05.2020 продавець передав, а покупець прийняв у власність майбутній врожай сільськогосподарських культур 2020 року на суму 1785000 грн., що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 714 га на території в адміністративних межах: Новострілецька сільська рада, Мілоський район, Луганська область на відповідних земельних ділянках.

Крім того, як свідчать матеріали справи, між Філією «Деркульський кінний завод № 63» Державного підприємства «Конярство України», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діброва» як покупцем, укладено договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 16 від 29.04.2020, відповідно до умов якого продавець передає покупцю товар незавершеного виробництва (посіви) - врожаю кукурудзи та соняшника, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році на полях Продавця (загальною площею 2398,3 га), що знаходяться на території в адміністративних межах: Новодеркульська сільська рада, Біловський район, Луганська область.

В договорі також погоджено відомості про земельні ділянки (номера поля, без зазначення кадастрових номерів), її площі, орієнтовну варіть 1 га, та орієнтовну суму незавершеного виробництва на засіяній земельній ділянці, яка становить 26537095,70 грн.

Пунктом 4.3. цього договору передбачено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання актів приймання передачі або видаткових накладних.

Згідно зі специфікацією № 1 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 16 від 29.04.2020 сторонами узгоджено, що загальна сума договору складає 16599993,42 грн.

Згідно з актом приймання-передачі № 1 від 02.06.2020 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 16 від 29.04.2020 продавець передав, а покупець прийняв у власність майбутній врожай сільськогосподарських культур 2020 року на суму 16599993,42 грн., що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 2398,3 га на території в адміністративних межах: Новодеркульська сільська рада, Біловський район, Луганська область. на відповідних земельних ділянках.

Крім того, як свідчать матеріали справи, між Філією «Лимарівський кінний завод № 61» Державного підприємства «Конярство України», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діброва» як покупцем, укладено договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 18 від 25.05.2020, відповідно до умов якого продавець передає покупцю товар незавершеного виробництва (посіви) - врожаю озимої пшениці, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році на полях Продавця (загальною площею 545,80 га), що знаходяться на території в адміністративних межах: Новолимарівської сільської ради, Біловодського району Луганської області.

В договорі також погоджено відомості про земельні ділянки (номера поля, без зазначення кадастрових номерів), її площі, орієнтовну варіть 1 га, та орієнтовну суму незавершеного виробництва на засіяній земельній ділянці, яка становить 1364500 грн.

Пунктом 4.3. цього договору передбачено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання актів приймання передачі або видаткових накладних.

Згідно з актом приймання-передачі № 1 від 02.06.2020 до договору купівлі-продажу незавершеного виробництва № 18 від 25.05.2020 продавець передав, а покупець прийняв у власність майбутній врожай сільськогосподарських культур 2020 року на суму 1364500 грн., що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 2398,3 га на території в адміністративних межах: Новолимарівської сільської ради, Біловодського району Луганської області на відповідних земельних ділянках.

В подальшому, як свідчать матеріали справи, 19.06.2020 між ТОВ «Айдар-Насіння», як покупцем, та Фермерським господарством "Максагро" (постачальник - 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Діброва" (постачальник - 2), , Фермерським господарством "Криничне" (постачальник - 3), як постачальниками було укладено Договір поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020.

Згідно з п. 1.1. Договору Постачальники зобов`язуються виростити та передати у власність Покупця сільськогосподарську продукцію майбутнього врожаю власного виробництва, а саме: зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику (надалі - "Товар"), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його.

Кількість Товару, що мав бути поставлений Відповідачами, а також кадастрові номери та площі земельних ділянок, на яких Товар мав бути вирощений, передбачені п. 2.1.1 Договору, зокрема:

Постачальник 1 зобов`язується поставити покупцю насіння соняшника у кількості 4692 тонн, що буде вирощене та зібране в 2020 році на наступних земельних ділянках Філії Державного підприємства «Конярство України» Новоолександрівський кінний завод № 64:

- :09:001:0093, поле № 5, площею 232 га, соняшник;

- :09:001:0088, поле № 7, площею 105 га, соняшник;

- :09:002:0051, поле № 8, площею 112 га, соняшник;

- :09:002:0051, поле № 12, площею 101 га, соняшник;

- :10:003:0092, поле № 13, площею 99 га, соняшник;

- :09:003:0016, поле № 16, площею 178 га, соняшник;

- :09:003:0018, поле № 18, площею 58 га, соняшник;

- :09:003:0018, поле № 22, площею 73 га, соняшник;

- :09:004:0038, поле № 23, площею 101 га, соняшник;

- :08:001:0007, поле № 24, площею 20 га, соняшник;

- :09:004:0041, поле № 25, площею 197 га, соняшник;

- :09:004:0019, поле № 33, площею 19 га, соняшник;

- :09:004:0041, поле № 32, площею 82 га, соняшник;

- :09:004:0031, поле № 21, площею 229 га, соняшник;

- :09:004:0015, поле № 26, площею 136 га, соняшник;

- :09:004:0040, поле № 27, площею 189 га, соняшник;

- :08:001:0014, поле № 29, площею 11 га, соняшник;

- :08:001:0014, поле № 28, площею 17 га, соняшник;

- :09:004:0042, поле № 31, площею 14 га, соняшник;

- :09:004:0002, поле № 30, площею 10 га, соняшник;

- :09:003:0016, поле № 17, площею 140 га, соняшник;

- :07:001:0042, поле № 2, площею 10 га, соняшник.

Постачальник 2 зобов`язується поставити покупцю зерно пшениці у кількості 3500 тонн, що буде вирощене та зібране в 2020 році на наступних земельних ділянках Філії Державного підприємства «Конярство України» Новоолександрівський кінний завод № 64 та Філії Державного підприємства «Конярство України» Стрілецький кінний завод № 60, Філії Державного підприємства «Конярство України» Лимарівський кінний завод № 61:

- :09:002:0052, поле № 11, площею 216,0 га, пшениця;

- :10:004:0385, поле № 15, площею 110,0 га, пшениця;

- :09:003:0016, поле № 17, площею 70,0 га, пшениця;

- :09:003:0010, поле № 19, площею 79,0 га, пшениця;

- :09:003:0008, поле № 20, площею 38,0 га, пшениця;

- :07:008:0002, поле № 16, площею 272,86 га, озима пшениця;

- :07:004:0009, поле № 14, 10, площею 272,94 га, озима пшениця

- :09:002:0052, поле № 11, площею 216,0 га, пшениця;

- :10:004:0385, поле № 15, площею 110,0 га, пшениця;

- :09:003:0016, поле № 17, площею 70,0 га, пшениця;

- :09:003:0010, поле № 19, площею 79,0 га, пшениця;

- :09:003:0008, поле № 20, площею 38,0 га, пшениця;

- :07:005:0018, поле № 13, площею 142,24 га, пшениця;

Постачальник 2 зобов`язується поставити покупцю насіння соняшника у кількості 2400 тонн, що буде вирощене та зібране в 2020 році на наступних земельних ділянках Філії Державного підприємства «Конярство України» Деркулівський кінний завод № 63:

- :23:005:0011, поля 34, 29, площею 185,0 га, соняшник,

- :23:003:0013, поля 24, 25, 26, площею 350,8 га, соняшник,

- :23:003:0012, поле 27, площею 189,8 га, соняшник,

- :23:006:0034, поля 37,38, площею 59,4 га, соняшник,

- :24:001:0085, поле 47, площею 188,7 га, соняшник;

Постачальник 2 зобов`язується поставити покупцю зерно кукурудзи у кількості 4800 тонн, що буде вирощене та зібране в 2020 році на наступних земельних ділянках Філії Державного підприємства «Конярство України» Деркулівський кінний завод № 63:

- :23:004:0017, поля 30, 31, 32, площею 370,1 га, кукурудза;

- :23:005:0011, поля 49, 48, 28, 39, площею 551,8 га, кукурудза,

- :24:001:0085, поля 45,46, площею 132,9 га, кукурудза.

Постачальник 3 зобов`язується поставити покупцю зерно кукурудзи у кількості 2100 тонн, що буде вирощене та зібране в 2020 році на наступних земельних ділянках Філії Державного підприємства «Конярство України» Стрілецький кінний завод № 60:

- :08:013:0004, поле № 36, площею 147,0 га, кукурудза;

- :08:014:0003, поле № 39, площею 93,0 га, кукурудза;

- :08:015:0009, поле № 29, площею 124,0 га, кукурудза;

- :08:007:0061, поле № 11, площею 94,0 га, кукурудза;

- :08:011:0039, поле № 12, площею 40,0 га, кукурудза;

- :08:017:0054, поле № 25, площею 30,0 га, кукурудза;

Постачальник 3 зобов`язується поставити покупцю насіння соняшника у кількості 12000 тонн, що буде вирощене та зібране в 2020 році на наступних земельних ділянках Філії Державного підприємства «Конярство України» Стрілецький кінний завод № 60:

- :07:003:0004, поле № 5, площею 258,0 га, соняшник;

- :07:003:0005, поля № 3-4, площею 208,0 га, соняшник;

- :07:002:0043, поле № 2, площею 148,0 га, соняшник;

- :08:008:0007, поле № 6, площею 163,0 га, соняшник;

- :08:008:0002, поле № 7, площею 154,0 га, соняшник;

- :08:009:0002, поле № 8, площею 308,0 га, соняшник;

- :08:007:0073, поле № 9, площею 74,0 га, соняшник;

- :08:010:0003, поле № 10, площею 218,0 га, соняшник;

- :08:012:0004, поле № 33, площею 203,0 га, соняшник;

- :08:013:0005, поле № 35, площею 162,0 га, соняшник;

- :08:015:0007, поле № 37, площею 123,0 га, соняшник;

- :08:017:0055, поле № 28, площею 344,0 га, соняшник;

- :08:017:0056, поле № 26, площею 115,0 га, соняшник;

- :08:017:0058, поле № 27, площею 41,0 га, соняшник;

- :08:018:0006, поле № 20, площею 37,0 га, соняшник;

- :08:021:0005, поле № 18, площею 113,0 га, соняшник;

- :08:021:0008, поле № 17, площею 43,0 га, соняшник;

- :08:021:0007, поле № 19, площею 159,0 га, соняшник;

- :08:012:0005, поле № 32, площею 161,0 га, соняшник;

- :08:015:0006, поле № 30, площею 191,0 га, соняшник;

- :08:015:0008, поле № 38, площею 100,0 га, соняшник;

- :07:002:0057, поле № 1, площею 81,07 га, соняшник;

- :07:006:0003, поле № 4, площею 281,92 га, соняшник;

- :07:005:0007, поле № 5, площею 88,92 га, соняшник;

- :07:005:0018, поля № 6, 11, площею 276,97 га, соняшник;

- :07:006:0004, поле № 7, площею 273,55 га, соняшник;

- :07:003:0001, поле № 8, площею 66,72 га, соняшник;

- :07:003:0007, поле № 9, площею 140,76 га, соняшник;

- :07:008:0000, поле № 15, площею 264,86 га, соняшник;

- :07:006:0014, поле № 17, площею 55,00 га, соняшник;

- :07:004:0009, поле № 12, площею 156,45 га, соняшник;

Згідно з п. 2.2. договору, постачальники зобов`язані поставити Товар для зберігання на зерновий склад, вказаний в п. 2.2, в строк до 30 листопада 2020 року, що являє собою кінцевий строк поставки Товару, в кількості:

- зерно пшениці 3 500 тонн.

- зерно кукурудзи 6 900 тонн.

- насіння соняшнику 19 092 тонн.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що базис поставки: EXW, згідно із офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "ІНКОТЕРМС 2010". Сторони погодили, що місцем поставки за цим Договором є:

- для Постачальника - 1 склад за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Курячівка, вул. Лук`янчикова, буд. 15, корп. 1;

- для Постачальника - 2 склад за адресою: Луганська область Міловський район с. Діброва вул. Українська 1-а;

- для Постачальника - 3 склад за адресою: Луганська область Міловський район с. Морозівка вул. Центральна, буд 28-в;

Пунктом 2.4. договору також передбачено, що право власності та ризики, пов`язані з Товаром, переходять від постачальників до покупця з моменту прийняття товару покупцем за кількістю та якістю у Зерновому складі, у відповідності до умов цього договору. Поставка вважається здійсненою в момент підписання акта(ів) передавання-приймання товару на Зерновому складі, відповідно до умов цього Договору та видачі покупцеві складської квитанції або складського свідоцтва.

Згідно з п. 5.3. договору, оплата за товар здійснюється покупцем в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальників, вказаних в договорі, протягом 10 банківських днів з моменту отримання повного обсягу товару та документів, вказаних у цьому договорі.

Однак, як зазначає ТОВ «Айдар-Насіння» та не заперечується іншими учасниками даного спору, станом на момент звернення останнього до суду, своїх зобов`язань за договором № 19/06/2020 від 19.06.2020 щодо поставки передбаченого цим договором врожаю на користь ТОВ «Айдар-Насіння» постачальники - Фермерським господарством "Максагро" (постачальник - 1) Товариством з обмеженою відповідальністю "Діброва" (постачальник - 2) Фермерським господарством "Криничне" (постачальник - 3) не виконано.

Як зазначає ТОВ «Айдар-Насіння» вказані обставини мали місце в зв`язку з тим, що постачальникам за договором - ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" були вчинені перешкоди зі сторони Державного підприємства "Конярство України" у збирання врожаю на який останні мають право за договорами укладеними з відповідними філіями Державного підприємства "Конярство України", а саме:

- ТОВ «Діброва» за договорами купівлі-продажу незавершеного виробництва № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020 року;

- ФГ "Максагро" за договором купівлі-продажу незавершеного виробництва № 21 від 05.05.2020;

- ФГ «Криничне» за договорами купівлі-продажу незавершеного виробництва № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020.

ТОВ «Айдар-Насіння» також стверджує, що Державне підприємство "Конярство України" здійснюючи збір врожаю направляло його на зберігання, зокрема на елеватори що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Голден-Агро" та Товариству з обмеженою відповідальністю «Сватове-Агро».

Разом з тим, Державне підприємство "Конярство України" в процесі розгляду даної справи факт збору врожаю на земельних ділянках вказаних в зазначених договорах купівлі-продажу незавершеного виробництва не заперечує, оскільки вважає що в силу Закону саме воно є власником цього врожаю, натомість у ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" відсутні будь-які правові підстави для використання земельних ділянок на яких був вирощений цей врожай, а останні не мають будь-яких речових прав на цей врожай.

Як свідчать матеріали справи, ДП «Конярство України» письмовими повідомленнями від 04.08.2020, адресованими ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро», керуючись пунктом 7.4 договорів, повідомило останніх про розірвання всіх вищезазначених договорів купівлі-продажу незавершеного виробництва в односторонньому порядку.

Таким чином, ДП «Конярство України» вважає зазначені договори розірваними з 04.08.2020.

Однак, обставини щодо зобов`язання ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» виконати свої договірні зобов`язання (в певній частині) за договором № 19/06/2020 від 19.06.2020 стали підставами для звернення ТОВ "Айдар-Насіння" до суду з позовом у даній справі. Зокрема, як вже зазначалося ТОВ "Айдар-Насіння" просить суд за наслідками розгляду справи зобов`язати: 1) ТОВ Діброва передати йому: зерно пшениці у кількості 80 тонн, насіння соняшника у кількості 20 тонн, зерно кукурудзи у кількості 42 тонни; 2) ФГ Максагро передати йому насіння соняшника у кількості 10 тонн; 3) ФГ Криничне передати йому: зерно кукурудзи у кількості 42 тонни, насіння соняшника у кількості 12 тонн, що були зібрано на земельних ділянках, які перебувають у постійному праві користування Державного підприємства Конярство України та його філіях: Новоолександрійвський кінний завод № 64, Стрілецький кінний завод № 60, Лимарівський кінний завод № 61, Деркульський кінний завод № 63, що знаходиться на зберіганні, в тому числі, але не виключно, Товариства з обмеженою відповідальністю Голден Агро (код за ) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватове Агро" (код за ), та у будь-якому іншому місці зберігання, в натурі, якості та на умовах згідно Договору поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Айдар-Насіння, Товариством з обмеженою відповідальністю Діброва, Фермерським господарством Максагро та Фермерським господарством Криничне.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, після відкриття провадження у даній справі, а саме, 27.05.2021 року між ДП «Конярство України» та кожним із відповідачів - ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» було укладено договори № № 1,2, 3, за умовами яких:

- сторони домовились розірвати договори купівлі-продажу незавершеного виробництва, укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ТОВ «Діброва» за № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020; укладений між Філією ДП «Конярство України» та ФГ «Максагро» за № 21 від 05.05.2020 року; укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ФГ «Криничне» за № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020, а також договори застави укладені між ДП «Конярство України» та вказаними юридичними особами, з дат укладення таких договорів;

- сторони домовились, що договори купівлі-продажу незавершеного виробництва, укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ТОВ «Діброва» за № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020; укладений між Філією ДП «Конярство України» та ФГ «Максагро» за № 21 від 05.05.2020 року; укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ФГ «Криничне» за № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020, а також договори застави укладені між ДП «Конярство України» та вказаними юридичними особами, з моменту їх укладення не створили будь-яких правових наслідків для сторін;

- сторони погодились, що за умовами вказаних договорів купівлі-продажу незавершеного виробництва ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» не набули право власності на будь-яке майно ДП «Конярство України» (в, т.ч. його філій) та не мали і не мають будь-яких вимог чи претензій до ДП «Конярство України» (в. т.ч. його філій) по договорах купівлі-продажу незавершеного виробництва та застави; сторони підтверджують, що врожай сільськогосподарських культур, вирощений у 2020 році на земельних ділянках, належних на праві постійного користування ДП «Конярство України», зокрема, земельних ділянках, що розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області площею 3385,357 га, на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області загальною площею 3679,2038 га, на території Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області площею 7843,7023 га, на території Данилівського старостинського округа Біловодської селищної ради Луганської області, площею 4471,5998 га належить виключно ДП «Конярство України» та ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» будь-яких претензій або майнових вимог на врожай сільськогосподарських культур, вирощений у 2020 році на згаданих земельних ділянках, не має;

- ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» гарантували, що після закінчення 1 (одного) дня з дня укладення договорів №№ 1, 2, 3 з ДП «Конярство України», у будь-яких третіх осіб, з якими у ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» існували договірні (зобов`язальні) відносини, будуть відсутніми будь-які вимоги, претензії, майнові очікування, окрім ДП «Конярство України», щодо врожаю сільськогосподарських культур, вирощеного у 2020 році на земельних ділянках, належних на праві постійного користування ДП «Конярство України», які [(договірні (зобов`язальні) відносини)], ґрунтувалися би на зобов`язаннях або походили би із зобов`язань за договорами, укладеними з ДП «Конярство України», в тому числі, купівлі-продажу незавершеного виробництва з ТОВ «Діброва» № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020; з ФГ «Максагро» № 21 від 05.05.2020; з ФГ Криничне» № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вже зазначалося, предметом розгляду суду в межах даної справи є вимоги ТОВ Айдар-Насіння про зобов`язання ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» частково виконати свої договірні зобов`язання за договором № 19/06/2020 від 19.06.2020 щодо передачі певної кількості зерна пшениці, насіння соняшника, зерно кукурудзи що були зібрані на земельних ділянках, які перебувають у постійному праві користування Державного підприємства Конярство України та його філіях: Новоолександрійвський кінний завод № 64, Стрілецький кінний завод № 60, Лимарівський кінний завод № 61, Деркульський кінний завод № 63, що знаходиться на зберіганні, в тому числі, але не виключно, Товариства з обмеженою відповідальністю Голден Агро (код за ) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватове Агро" (код за ), та у будь-якому іншому місці зберігання, в натурі, якості та на умовах згідно Договору поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020.

Однак, як вже зазначалося, ДП «Конярство України» є постійним користувачем земельних ділянок загальною площею 3679,2038 га, що розташовані на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області; земельної ділянки площею 7843,7023 га, розташованої на території Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області; земельної ділянки площею 3385,357 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області; земельної ділянки площею 4471,5998 га, розташованої на території Данилівського старостинського округа Біловодської селищної ради Луганської області.

На зазначених земельних ділянках, належних ДП «Конярство України», в 2020 році були наявними посіви сільськогосподарських культур (пшениці, соняшника і кукурудзи).

Відповідно до ст.ст. 316, 321, 328 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 179 Цивільного кодексу України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

У класифікації об`єктів права власності посіви та врожай є речами, а по відношенню до земельної ділянки вони є плодами.

Статтею 189 ЦК України передбачено, що продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 2 статті 184 ЦК України, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Пунктом 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» закріплено визначення поняття зерно - це плоди зернових, зернобобових та олійних культур, які використовуються для харчових, насіннєвих, кормових та технічних цілей.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 95 Земельного кодексу України, землекористувач має право на посіви та насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Таким чином особа, яка володіє та користується земельними ділянками, зокрема, постійний землекористувач, є належним землекористувачем та набуває права власності на врожай, що вирощений на таких земельних ділянках.

Отже, ДП «Конярство України» належить право власності на посіви і врожай, який знаходиться або знаходився на земельних ділянках площею 3679,2038 та, що розташовані на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області, площею 7843,7023 га, розташованої на території Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області, площею 3385,357 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області, площею 4471,5998 га, розташованої на території Данилівського старостинського округа Біловодської селищної ради Луганської області, як законний землекористувач в силу вимог діючого законодавства України.

Відповідно до ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право:

а) самостійно господарювати на землі;

б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;

в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі;

г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;

ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Як вже зазначалося, у 2020 році між філіями «Лимарівський кінний завод № 61», «Стрілецький кінний завод № 60», «Новоолександрівський кінний завод № 64», «Деркульський кінний завод № 63» ДП «Конярство України» були укладені, зокрема, договори купівлі-продажу незавершеного виробництва з:

- Товариством з обмеженою відповідальністю «Діброва» № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020 ;

- Фермерським господарством «Максагро» № 21 від 05.05.2020;

- Фермерським господарством «Криничне» № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020.

Відповідно до умов цих договорів філії ДП «Конярство України», як продавець, зобов`язалися передати вказаним суб`єктам господарювання, як покупцям товар незавершеного виробництва (посіви) врожай озимої пшениці, кукурудзи та соняшника, 2020 року, що будуть повністю вирощені із завершенням технологічного циклу в 2020 році зокрема, на земельних ділянках, що розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області площею 3385,357 га, на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області загальною площею 3679,2038 га, на території Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області площею 7843,7023 га, на території Данилівського старостинського округа Біловодської селищної ради Луганської області, площею 4471,5998 га право постійного користування якими належить ДП «Конярство України».

Однак, 27.05.2021 року між ДП «Конярство України» та кожним із відповідачів - ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» було укладено договори № № 1,2, 3, за умовами яких сторони домовились розірвати договори купівлі-продажу незавершеного виробництва, укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ТОВ «Діброва» за № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020; укладений між Філією ДП «Конярство України» та ФГ «Максагро» за № 21 від 05.05.2020 року; укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ФГ «Криничне» за № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020, а також договори застави укладені між ДП «Конярство України» та вказаними юридичними особами, з дат укладення таких договорів.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 628-629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктами 2-3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з умовами договорів № № 1,2, 3 від 27.05.2021 укладеними між ДП «Конярство України» та кожним із відповідачів - ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро»

- сторони домовились розірвати договори купівлі-продажу незавершеного виробництва, укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ТОВ «Діброва» за № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020; укладений між Філією ДП «Конярство України» та ФГ «Максагро» за № 21 від 05.05.2020 року; укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ФГ «Криничне» за № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020, а також договори застави укладені між ДП «Конярство України» та вказаними юридичними особами, з дат укладення таких договорів.

- сторони домовились, що договори купівлі-продажу незавершеного виробництва, укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ТОВ «Діброва» за № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020; укладений між Філією ДП «Конярство України» та ФГ «Максагро» за № 21 від 05.05.2020 року; укладені між Філіями ДП «Конярство України» та ФГ «Криничне» за № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020, а також договори застави укладені між ДП «Конярство України» та вказаними юридичними особами, з моменту їх укладення не створили будь-яких правових наслідків для сторін;

- сторони погодились, що за умовами вказаних договорів купівлі-продажу незавершеного виробництва ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» не набули право власності на будь-яке майно ДП «Конярство України» (в, т.ч. його філій) та не мали і не мають будь-яких вимог чи претензій до ДП «Конярство України» (в. т.ч. його філій) по договорах купівлі-продажу незавершеного виробництва та застави; сторони підтверджують, що врожай сільськогосподарських культур, вирощений у 2020 році на земельних ділянках, належних на праві постійного користування ДП «Конярство України», зокрема, земельних ділянках, що розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області площею 3385,357 га, на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області загальною площею 3679,2038 га, на території Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області площею 7843,7023 га, на території Данилівського старостинського округа Біловодської селищної ради Луганської області, площею 4471,5998 га належить виключно ДП «Конярство України» та ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» будь-яких претензій або майнових вимог на врожай сільськогосподарських культур, вирощений у 2020 році на згаданих земельних ділянках, не має;

- ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» гарантували, що після закінчення 1 (одного) дня з дня укладення договорів №№ 1, 2, 3 з ДП «Конярство України», у будь-яких третіх осіб, з якими у ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» існували договірні (зобов`язальні) відносини, будуть відсутніми будь-які вимоги, претензії, майнові очікування, окрім ДП «Конярство України», щодо врожаю сільськогосподарських культур, вирощеного у 2020 році на земельних ділянках, належних на праві постійного користування ДП «Конярство України», які [(договірні (зобов`язальні) відносини)], ґрунтувалися би на зобов`язаннях або походили би із зобов`язань за договорами, укладеними з ДП «Конярство України», в тому числі, купівлі-продажу незавершеного виробництва з ТОВ «Діброва» № 13 від 15.05.2020, № 18 від 25.05.2020, № 15 від 15.05.2020, № 16 від 29.04.2020; з ФГ «Максагро» № 21 від 05.05.2020; з ФГ Криничне» № 14 від 29.04.2020, № 12 від 31.03.2020.

Таким чином, з укладанням договорів № № 1,2, 3 від 27.05.2021 сторони домовилися що зобов`язання ДП «Конярство України», ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» за вказаними вище договорами купівлі-продажу незавершеного виробництва припинилися з дат укладення договорів купівлі-продажу незавершеного виробництва, а ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» не набули право власності на будь-яке майно ДП «Конярство України». При цьому сторонами підтверджено що врожай сільськогосподарських культур, вирощений у 2020 році на земельних ділянках, належних на праві постійного користування ДП «Конярство України» та які зазначені в договорах купівлі-продажу незавершеного виробництва належить виключно ДП «Конярство України».

При цьому, матеріали справи не містять, та сторонами у справі суду не надано жодного доказу того, що ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», та ФГ «Максагро» зібрали врожай на земельних ділянках, які вказані в зазначених вище договорах купівлі-продажу незавершеного виробництва та цей врожай на законних правових підставах перебуває у зазначених суб`єктів господарювання.

Зазначені обставини унеможливлюють передання ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», та ФГ «Максагро» врожаю 2020 року на користь ТОВ Айдар-Насіння, що був зібраний на земельних ділянках, які перебувають у постійному праві користування Державного підприємства Конярство України та його філіях: Новоолександрійвський кінний завод № 64, Стрілецький кінний завод № 60, Лимарівський кінний завод № 61, Деркульський кінний завод № 63, на виконання умов Договору поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020 та є підставами для відмови в задоволенні позову ТОВ Айдар-Насіння.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 року у справі № 910/21682/15 (910/16618/20), яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу незавершеного виробництва № 21 від 05.05.2020, укладений між ДП «Конярство України» в особі філії «Новоолександрівський кінний завод № 64» та ФГ «Максагро».

Зазначене також унеможливлює набуття ФГ «Максагро» право власності на врожай, який є предметом вказаного договору купівлі-продажу незавершеного виробництва, та як наслідок, також унеможливлює передання вказаним суб`єктом господарювання на користь ТОВ Айдар-Насіння врожаю на виконання умов Договору поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020.

Окрім того, стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів ст. 4 ГПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Таким чином, належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспореная та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19).

Відповідно до висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 червня 2019 року у справі № 910/6642/18, за змістом статей З, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічні за своїм змістом висновки містяться й у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, від 25 квітня 2018 року у справі № 910/16955/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 910/23369/17, від 11 червня 2019 у справі № 920/1316/14, від 26 вересня 2019 року у справі № 11/19.

Проте, заявлена ТОВ Айдар-Насіння позовна вимога про зобов`язання кожного з відповідачів передати Позивачу зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику, що знаходиться на зберіганні, в тому числі, але не виключно ТОВ "Голден Агро" і TOB "Сватове-Агро", та у будь-якому іншому місці зберігання, в натурі у кількості, вказаній у заяві про зміну позовних вимог, якості та на умовах згідно Договору поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020, укладеного між ТОВ Айдар-Насіння ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" не може вважатися ефективним способом захисту, оскільки навіть задоволення судом такої вимоги не призведе до набуття ТОВ Айдар-Насіння зерна пшениці, зерна кукурудзи, насіння соняшнику, що вказані в договорі поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020, оскільки матеріали справи не містять та ТОВ Айдар-Насіння не доведено, що у ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" дійсно наявні зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику які ТОВ Айдар-Насіння просить зобов`язати поставити.

В такому випадку ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" фактично позбавлені можливості виконати рішення суду, у випадку його винесення на користь ТОВ Айдар-Насіння.

Окрім того, як вже зазначалося, ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" не мають речового права на зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику, яке ТОВ Айдар-Насіння просить суд зобов`язати поставити йому. Зазначене також унеможливлює набуття ТОВ Айдар-Насіння право власності на це зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику,

До того ж, як зазначає ДП «Конярство України» та не спростовується сторонами у спорі, на сьогодні будь-яке майно, яке вказане в договорі поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020, відсутнє, в тому числі й у ТОВ "Голден Агро" і TOB "Сватове-Агро чи будь-якому іншому місці зберігання.

До того ж, ТОВ Айдар-Насіння не було обґрунтовано яким саме чином може бути ідентифіковано зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику, які підлягають передачі за договором поставки врожаю 2020 року № 19/06/2020 від 19.06.2020.

Таким чином, навіть у випадку задоволення позову, рішення суду неможливо буде виконати, тобто обраний ТОВ Айдар-Насіння спосіб захисту шляхом зобов`язання ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" поставити зерно пшениці, зерно кукурудзи, насіння соняшнику не є ефективним.

Суд також зазначає, що ТОВ Айдар-Насіння при зверненні до суду з позовом у даній справі фактично ставиться питання про зобов`язання передати йому певну частину врожаю вирощеного у 2020 році на земельних ділянках, належних на праві постійного користування ДП «Конярство України», зокрема, земельних ділянках, що розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Біловодського району Луганської області площею 3385,357 га, на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області загальною площею 3679,2038 га, на території Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області площею 7843,7023 га, на території Данилівського старостинського округа Біловодської селищної ради Луганської області, площею 4471,5998 га, право власності на який, в силу вказаних вище обставин та положень чинного законодавства України, належить ДП «Конярство України», тобто фактично оспорюється право власності останнього на цей врожай.

Однак, у випадку наявності відповідних обставин, ТОВ Айдар-Насіння не позбавлене право на звернення до суду за захистом своїх право безпосередньо з позовом до ДП «Конярство України» згідно зі встановленою законом підвідомчістю та підсудністю.

В даному ж випадку, ТОВ Айдар-Насіння не доведено наявності в нього речових прав на частину врожаю вирощеного у 2020 році, який останній просить зобов`язати ФГ "Максагро", ТОВ "Діброва" та ФГ "Криничне" поставити йому.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про безпідставність заявленого ТОВ Айдар-Насіння позову, та є підставами відмови в його задоволенні.

Доводи ДП «Конярство України» та прокурора про необхідність закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору є безпідставними, оскільки з укладанням договорів № № 1,2, 3 від 27.05.2021 між ДП «Конярство України», ТОВ «Діброва», ФГ «Криничне», ФГ «Максагро» спірні правовідносини не припинили своє існування.

З урахуванням вимог ст. ст. 123, 129 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на ТОВ Айдар-Насіння.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 130, 232-233, 237-238, 240-241, ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "23" листопада 2021 р.

Суддя О.І. Байбак