РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2021Справа № 910/15473/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Сумиобленерго»

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

про стягнення 742.498,55 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

21.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сумиобленерго» до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення 742.498,55 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на підставі наданої відповідачем заяви-приєднання від 09.12.2020 між сторонами було укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії за № 1412/6 від 14.12.2020. У період з січня по травень 2021 року позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 742.498,55 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами виконання робіт. За умовами п. 3.4 договору остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після отримання акту про надання послуг. Проте всупереч умовам договору відповідачем не було сплачено вказану заборгованість, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 742.498,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/15473/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень Господарським судом міста Києва з 05.07.2021 зупинено відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку, про що розміщено офіційне повідомлення на сайті Судова влада України, тому судом не було здійснено відправлення ухвали від 28.09.2021 учасникам справи.

Після отримання фінансування Господарським судом міста Києва 05.10.2021 здійснено відправлення відповідачу ухвали № 910/15473/21 від 28.09.2021 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85 (номер відправлення 565), яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 28.09.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 07.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 565, а отже відповідач мав подати відзив на позовну заяву у строк до 22.10.2021 включно.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 28.09.2021 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Сумиобленерго» (далі - позивач, оператор системи) є оператором системи розподілу електричної енергії, яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1445 від 16.11.2018.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укреінтеренерго» (далі - відповідач, постачальник), яке діє на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 06.11.2018, проводить свою господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачам.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 1 січня 2019 року до 1 січня 2021 року. Територія здійснення діяльності ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальника «останньої надії» - територія України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до п. 66 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» - це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Пунктами 2.1.15 та 2.1.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, передбачено, що оператор системи не має права відмовити електропостачальнику, який звертається щодо укладення договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи. Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

14.12.2020 відповідач надав позивачеві, як оператору системи, заяву-приєднання від 09.12.2020, та приєднався до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи за адресою: https//www.soe.com.ua

Таким чином, 14.12.2020 між АТ «Сумиобленерго» та ДПЗД «Укрінтеренерго» на підставі заяви-приєднання був укладений договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1412/6 (пункт 104 Реєстру суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу) , який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам постачальника як послуги оператора системи (надалі - договір).

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору сплату наданих послуг з розподілу електричної енергії повністю не здійснив, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період січень - травень 2021 року в розмірі 742.498,55 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання (п. 9.1 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору оператор системи забезпечує недискримінаційний доступ постачальника до мереж оператора системи з метою реалізації постачальником як суб`єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності оператора системи.

Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії споживачам постачальника за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання.

Оператор системи забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії.

Згідно умов п. 3.1 договору ціна договору складає вартість послуг з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів постачальника, яка обраховується з застосуванням тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на відповідних класах напруги, затверджених НКРЕКП відповідними постановами на певний період, на обсяги електричної енергії, розподілені споживачами постачальника, за яких, згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії, оплату послуг з розподілу електричної енергії здійснює постачальник.

Відповідно до п. 3.5 договору за підсумками надання послуг з розподілу електричної енергії в розрахунковому періоді оператор системи складає та надає протягом 5 робочих днів на погодження постачальнику акт про надання послуг з розподілу електричної енергії. Протягом 2 робочих днів з дня отримання акту про надання послуг з розподілу електричної енергії постачальник повертає підписаний примірник даного акту оператору системи. На вартість послуг з розподілу електричної енергії нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником на поточний рахунок оператора системи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 742.498,55 грн, що підтверджується наступними актами виконаних робіт про надання послуг, що підписані та скріплені печатками обох сторін:

від 31.01.2021 на суму 261.316,04 грн;

від 28.02.2021 на суму 415.857,92 грн;

від 31.03.2021 на суму 52.869,97 грн;

від 30.04.2021 на суму 10.970,84 грн;

від 31.05.2021 на суму 1.483,78 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії оператора системи згідно з умовами глави 3 договору.

Згідно з п. 3.2 договору постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з відповідними договорами про постачання електричної енергії, розподіл забезпечує постачальник.

Розрахунковим періодом для цілей договору є календарний місяць (п. 3.3 договору).

Пунктом 3.4 договору визначено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати вартості послуг з розподілу електричної енергії до 01 числа місяця, що передує розрахунковому періоду.

Пунктом 4.2 договору визначено, що постачальник зобов`язаний виконувати умови договору; здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 договору та інших платежів, необхідність яких випливає з умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення взятих на себе за договором зобов`язань вартість наданих послуг з розподілу електричної енергії за січень - травень 2021 року не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем та складає 742.498,55 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг з розподілу електричної енергії за договором в повному обсязі не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання сплатити позивачу вартість наданих послуг в розмірі 742.498,55 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Акціонерного товариства «Сумиобленерго» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ) на користь Акціонерного товариства «Сумиобленерго» (40035, м. Суми, вул. І.Сірка, 7, ) 742.498 (сімсот сорок дві тисячі чотириста дев`яносто вісім) грн 55 коп. основного боргу, 11.137 (одинадцять тисяч сто тридцять сім) грн 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова