УХВАЛА

м. Київ

23.11.2021Справа № 910/18971/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ПРИМОРСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ-2» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ПРИМОРСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ-2» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд до пред`явлення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Державному підприємству «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» та розміщені на всіх рахунках в усіх банківських та фінансово-кредитних установах, які відкриті станом на дату застосування заходів забезпечення позову або будуть відкриті чи виявлені після застосування заходів забезпечення позову, у тому числі, але не виключно, на рахунках в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України»; МФО банку: 300465; код ЄДРПОУ (ЗКПО) банку: 00032129; Україна, 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, в межах суми в розмірі 259 761 570, 12 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а тому, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні судового рішення, у випадку задоволення позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а отже зробить неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

23.11.2021 від заявника надійшли додаткові пояснення до раніше поданої ним заяви.

Розглянувши подану заяву, суд встановив її невідповідність вимогам ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Поряд із цим, Господарський процесуальний кодекс України встановлює необхідні вимоги до оформлення і змісту відповідних заяв.

Так, частина 1 статті 139 ГПК України визначає, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вимоги, викладені у пунктах 4 та 7 цієї статті означають, що особа, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За приписами ч. 1, 2 , 4 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений у пункті 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 року за № 736/27181, згідно якого копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Аналогічні положення містяться і в пунктах 5.26, 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженому наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55.

В той же час, додані до заяви документи не містять необхідних реквізитів копії документа, а саме підпису ОСОБА_1 , як особи, яка засвідчує копії документів, та дати засвідчення копій, а відтак такі документи не є належними та допустимими доказами, в розумінні статті 91 ГПК України.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 16.04.19 в справі № 925/2301/14 та від 19.12.19 в справі № 914/132/16.

Отже, додані до заяви документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не відповідають вимогам ст. 91 ГПК України, що свідчить про недотримання заявником вимог статті 139 ГПК України.

Крім цього, заявником в порушення п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Частиною 7 статті 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ПРИМОРСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ-2» про вжиття заходів забезпечення позову та додані до неї документи слід повернути заявникові.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право на звернення до суду із відповідною заявою після усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ПРИМОРСЬКА ВІТРОЕЛЕКТРОСТАНЦІЯ-2» про забезпечення позову до подання позовної заяви, разом із доданими до неї документами - повернути заявникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова