ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" листопада 2021 р. Справа № 911/3730/16

За кредиторською заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП»

у справі № 911/3730/16

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн»

про банкрутство

Суддя Лутак Т.В.

Секретар судового засідання Мишак І.Ю.

Представники: згідно протоколу судового засідання

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/3730/16 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2016 порушено провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 13.12.2016 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури здійснено судом 13.12.2016, номер публікації якого 38379.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича.

До господарського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» із заявою б/н б/д (вх. № 13938/21 від 04.06.2021) про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» у розмірі 129 400, 01 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.06.2021 розгляд кредиторської заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» призначено на 05.07.2021, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» та ліквідатора банкрута надати суду певні документи.

05.07.2021 до господарського суду Київської області від ліквідатора банкрута надійшли письмові пояснення б/н від 05.07.2021 (вх. № 16155/21 від 05.07.2021) щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП».

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» надійшло клопотання б/н від 05.07.2021 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.07.2021 відкладено розгляд кредиторської заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» на 26.07.2021 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» виконати вимоги ухвали суду від 08.06.2021 у даній справі.

13.07.2021 матеріали справи № 911/3730/16 були направлені до Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на 26.07.2021 не відбулося.

30.09.2021 матеріали справи № 911/3730/16 повернулися до господарського суду Київської області та передані на розгляд судді Лутак Т.В.

За час перебування справи № 911/3730/16 у апеляційній інстанції до господарського суду Київської області від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли заперечення № 0000606/21-959 від 22.07.2021 (вх. № 17564/21 від 22.07.2021) проти визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП».

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.10.2021 розгляд кредиторської заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» призначено на 21.10.2021 та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» виконати вимоги ухвали суду від 08.06.2021 у даній справі.

18.10.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшов відзив вих. № 47 від 13.10.2021 (вх. № 24036/21 від 18.10.2021) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» про визнання поточних кредиторських вимог.

До господарського суду Київської області від ліквідатора банкрута надійшла заява вих. № 02-01/182 від 20.10.2021 (вх. № 24314/21 від 20.10.2021) до пояснень ліквідатора від 05.07.2021 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» кредитором у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн».

21.10.2021 до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» надійшло клопотання б/н від 21.10.2021 (вх. № 24461/21 від 21.10.2021) про долучення повідомлення ліквідатора до матеріалів справи, а також заява б/н від 20.10.2021 (вх. № 24462/21 від 21.10.2021) про уточнення прохальної частини заяви про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн».

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.10.2021 розгляд кредиторської заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» відкладено на 15.11.2021 та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» надати суду певні документи.

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» надійшли супровідний лист б/н від 25.10.2021 (вх. № 24758/21 від 26.10.2021), до якого додано документи по справі та письмові пояснення б/н від 12.11.2021 (вх. № 26290/21 від 15.11.2021) по справі.

У судовому засіданні 15.11.2021 розглядається по суті заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» про визнання поточних кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн».

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» обґрунтовані договором зберігання від 12.12.2018, актом приймання-передачі від 12.12.2018 та вимогою б/н б/д.

Загальна сума вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» становить 129 400, 01 грн., з яких відповідно до заяви б/н від 20.10.2021 (вх. № 24462/21 від 21.10.2021) про уточнення прохальної частини заяви про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн»:

- 2 903, 00 грн. - заборгованість за договором зберігання від 12.12.2018 за грудень 2018 року;

- 121 500, 00 грн. - заборгованість за договором зберігання від 12.12.2018 за період з січня 2019 року по квітень 2021 року;

- 3 629, 00 грн. - заборгованість за договором зберігання від 12.12.2018 за травень 2021 року;

- 1 368, 01 грн. штрафні санкції (пеня), нараховані за період з 30.04.2021 по 25.05.2021.

Ліквідатор банкрута згідно письмових пояснень б/н від 05.07.2021 (вх. № 16155/21 від 05.07.2021) та заяви вих. № 02-01/182 від 20.10.2021 (вх. № 24314/21 від 20.10.2021) визнав вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» та зазначив, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» за період з 12.12.2018 по 28.10.2019 у сумі 47 467, 75 грн. є конкурсними з включенням до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, а з 29.10.2019 є витратами по зберіганню заставного майна, понесеними під час ліквідаційної процедури і підлягають відшкодуванню позачергово в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Кредитор - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» у своїх запереченнях № 0000606/21-959 від 22.07.2021 (вх. № 17564/21 від 22.07.2021) зазначає, що ліквідатор банкрута протягом періоду виконання своїх обов`язків не звітував перед кредитором, вимоги якого забезпечені майном, що було передано на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «ВККП», в частині витрат, пов`язаних з утриманням та збереженням такого майна, а тому заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ВККП» вимоги підлягають відхиленню.

Кредитор - ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП», зазначає, що після визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» банкрутом у останнього не могло виникнути додаткових грошових зобов`язань, крім витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, які, уданому випадку, повинні бути погодженні із забезпеченим кредитором.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» (поклажодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВККП» (зберігач) укладено договір зберігання, за умовами якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання металеву конструкцію (каркас від пресу тротуарної плитки) у кількості 1 одиниця (надалі іменується «майно»). Стан майна - розкомплектоване.

Відповідно до п. 4.1 договору за зберігання майна поклажодавець сплачує зберігачу кошти у розмірі 4 500, 00 грн. в місяць.

Згідно з п. 4.2 договору оплата здійснюється на вимогу зберігача, але не пізніше дати повернення майна із зберігання шляхом перерахування, передбачених у п. 4.1, сум коштів на поточний рахунок зберігача. Оплата здійснюється на реквізити, які надає зберігач у письмовому вигляді на вимогу поклажодавця.

12.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» прийняло на зберігання таке майно: опис - металева конструкція (каркас від пресу тротуарної плитки); кількість - 1 одиниця; стан майна - розкомплектоване; оцінка майна - відсутня, про що сторони склали акт приймання-передачі до договору зберігання від 12.12.2018.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» 15.04.2021 звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» з вимогою про погашення боргу, якій просило погасити заборгованість у розмірі 124 403, 00 грн. за договором зберігання від 12.12.2018 (за період з 12.12.2018 по 31.03.2021) протягом 7 днів з моменту одержання даної вимоги.

У відповідь на вищезазначену вимогу, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» надав лист вих. № 02-01/145 від 30.04.2021, у якому повідомив, що кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» відсутні та змоги оплати послуги зберігання не має.

Так, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» не виконало свого зобов`язання щодо оплати послуг зберігання за договором зберігання від 12.12.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» звернулося до суду із заявою про визнання його поточних кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» у розмірі 129 400, 01 грн.

Суд звертає увагу, що ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2016 порушено провадження у справі № 911/3730/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

02.12.2016 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн», номер публікації якого 37994.

Постановою господарського суду Київської області від 13.12.2016 у справі № 911/3730/16 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури здійснено 13.12.2016, номер публікації якого 38379.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2018 закрито провадження у справі № 911/3730/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» та припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного згідно ухвали від 01.12.2016 у справі № 911/3730/16.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 ухвалу господарського суду Київської області від 23.10.2018 у справі № 911/3730/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.06.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2018 у справі № 911/3730/16 скасовано, справу № 911/3730/16 передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 ухвалу господарського суду Київської області від 23.10.2018 у справі № 911/3730/16 скасовано, справу № 911/3730/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» направлено до господарського суду Київської області для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Постановою Верховного Суду від 19.12.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у справі № 911/3730/16 залишено без змін.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що ухвала господарського суду Київської області від 23.10.2018 у справі № 911/3730/16, якою було закрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» та припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, скасована постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019.

Суд зазначає, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. При цьому зі скасуванням рішення суду втрачаються всі ті наслідки, які з нього випливають.

Отже, внаслідок зазначеного, ухвала господарського суду Київської області від 23.10.2018 у справі № 911/3730/16 не має правових наслідків, зокрема, у вигляді закриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» та припинення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин, провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» перебуває на стадії ліквідаційної процедури, що введена постановою господарського суду Київської області від 13.12.2016.

При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВККП» заявлено про визнання його поточних кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» у розмірі 129 400, 01 грн. за договором зберігання від 12.12.2018 за період з грудня 2018 року по травень 2021 року, що також включають штрафні санкції (пеня), нараховані за період з 30.04.2021 по 25.05.2021.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитор - це юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної ст. 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство і до прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, оскільки після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у боржника не виконає жодних додаткових зобов`язань, крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Кодексом України з процедур банкрутства визначено порядок погодження та виникнення витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а також черговість їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати лише один (ліквідаційний) рахунок боржника в банківській установі. Залишки коштів на інших рахунках перераховуються на ліквідаційний рахунок боржника.

Кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Оплата витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, здійснюється у такому порядку: у першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора; у другу чергу виконуються зобов`язання перед особами, які після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника надавали кредитування, поставляли сировину, комплектуючі з відстроченням платежу.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням та збереженням такого майна, сплачується винагорода оператора електронного майданчика. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню в порядку, визначеному цим Кодексом. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно.

Частиною 4 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно з ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що Кодексом України з процедур банкрутства покладено контроль за виникненням витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а також погодження цих витрат на арбітражного керуючого (ліквідатора), комітет кредиторів, забезпеченого кредитора та суд.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ВККП» до визнання вимоги не є поточними кредиторськими вимогами, оскільки виникли після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, а можуть бути лише витратами, пов`язаними з проведенням ліквідаційної процедури.

Разом з тим, суд звертає увагу, що порядок розгляду та затвердження судом витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді і роботою ліквідаційної комісії не є тотожним з порядком розгляду та затвердження господарським судом кредиторських вимог пред`явлених до боржника.

За таких обставин, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ВККП» звернулося до суду саме із заявою про визнання поточних кредиторських вимог до боржника, а його вимоги такими не є, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» у розмірі 129 400, 01 грн.

Керуючись статтями 2, 60-61 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВККП» про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» у розмірі 129 400, 01 грн.

2. Копію даної ухвали направити учасникам у справі про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 25.11.2021.

Суддя Т.В. Лутак