ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
22.09.2021 Справа № 908/2676/21
м. Запоріжжя Запорізької області
Суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Швець Володимира Олександровича від 13.09.2021 р. про видачу судового наказу
Стягувач: Фізична особа-підприємець Швець Володимир Олександрович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості за договором-заявкою №0209/2021 від 02.08.2021 р. в сумі 14 400,00 грн.
17.09.2021 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Швець Володимира Олександровича від 13.09.2021 р. про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛОКВЕНС» заборгованості за договором-заявкою №0209/2021 від 02.08.2021 р. в сумі 14 400,00 грн.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2021 р. вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
В обґрунтування заяви ФОП Швець В.О. посилається на неналежне виконання ТОВ «ЕЛОКВЕНС» умов договору-заявки №0209/2021 від 02.08.2021 р. щодо оплати за перевезення вантажу в сумі 14 400,00 грн.
Як вбачається з цієї заяви, стягувач зазначає, що між 02.08.2021 р. за допомогою електронної пошти, на адресу перевізника - ФОП Швець В.О. від експедитора, що виступив замовником перевезення ТОВ «ЕЛОКВЕНС» надійшов договір-заявка №0209/2021 на вантажні перевезення автомобільним транспортом, умови якого прийняті перевізником. Стягувач вказує, що в договорі - заявці зазначені усі обов`язкові для подібного виду правочинів істотні умови. На підтвердження укладання договору перевезення була виготовлена товаротранспортна накладна форми №1-ТН №б/н від 03.08.2021 р. На виконання умов договору - заявки та ТТН, ФОП Швець В.О. виконав автомобільне перевезення вантажу за маршрутом м. Дніпро - м. Чернівці. Вартість цього перевезення становить 14 400,00 грн., яка погоджена сторонами у договорі-заявці. Однак, відповідач оплату за перевезення вантажу не здійснив.
На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, стягувачем надано суду письмовий договір - заявку №0209/2021 від 02.08.2021 р., отже спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з боржника сума заборгованості в розмірі 14 400,00 грн., не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн.).
На підтвердження наявності заборгованості стягувачем надано копії: товарно-транспортних накладних від 30.07.2021 р., від 03.08.2021 р.
Крім того, ні у заяві, ні в додатках до неї не міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а отже суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної заяви в порядку наказного провадження.
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" зазначено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, отже заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 903, 909, 916 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 193, 307 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Швець Володимира Олександровича від 13.09.2021 р. про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Також стягувач просить стягнути з боржника суму витрат, понесених на правову допомогу адвоката в розмірі 2 900,00 грн.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України у судовому наказі зазначаються сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 10.09.2021 р. між ФОП Швець В.О. та адвокатом Лоза В.М. укладено договір про правову допомогу відповідно до п.1.1. якого Повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні дії: 1. Надати правову допомогу у стягненні коштів з ТОВ «ЕЛОКВЕНС». З цією метою, здійснити вивчення та огляд доказів за їх місцезнаходженням (2 год.). 2. Провести заходи досудового врегулювання, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (0,5 год.). 3. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати заяву про видачу судового наказу (5 год.). 4. Вчинити інші дії необхідні для розгляду справи в суді та на стадії примусового виконання судового рішення (3 год.).
Відповідно до п.2.1. договору, за здійснення дій, що визначені у п.1.1. цього договору, Довіритель сплачує Повіреному винагороду в розмірі 2 900,00 грн.
У пункті 2.2. договору визначено, що розрахунок здійснюється в момент передачі Довірителю підготовленої заяви про видачу судового наказу.
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 13.09.2021 р., Повірений надав, а Довіритель прийняв наступні послуги: правову допомога у стягненні коштів з ТОВ «ЕЛОКВЕНС» (2 год.); проведення заходів досудового врегулювання, проведення переговорів на предмет повернення боргу (0 год. 30 хв.); підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду, виготовлення заяви про видачу судового наказу (5 год. 15 хв.); вчинення інших дій необхідних для розгляду справи в суді та забезпечення примусового виконання судового рішення (3 год.). (п.1.1.)
У пункті 1.2. Акту вказано, що загальна вартість послуг складає 2900,00 грн.
В п.1.3. Акту передбачено, що підписанням цього Акту сторони підтверджують факт належного надання послуг Повіреним, відповідно до положень договору та оплату наданих послуг готівкою, згідно прибуткового касового ордера.
На виконання п.п. 2.2. договору ФОП Швець В.О. здійснив оплату за отримані послуги в сумі 2 900,00 грн., що підтверджується квитанцією №04-09 від 13.09.2021 р.
З урахуванням викладеного, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини спору між сторонами, суд вважає, що 2 900,00 грн. становлять співмірні і розумні витрати стягувача на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
2. Копію судового наказу та копію заяви Фізичної особи-підприємця Швець Володимира Олександровича від 13.09.2021 р. про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати ТОВ «ЕЛОКВЕНС» (боржнику).
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: "15" листопада 2021.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: "15" листопада 2024.
Дата видачі судового наказу стягувачу: "22" листопада 2021.
Суддя К.В. Проскуряков
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.