ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

Від "29" листопада 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1260/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2021 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Житомирської області звернулася фізична особа ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник) із заявою, в якій просить відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність господарський суд встановив, що остання підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Згідно із частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом із тим, 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції. Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Так, у відповідності із пунктом 3 частини 2 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Пунктом 5 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. Також, відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник посилається на те, що не має можливості сплачувати по кредитам, та що загальна сума заборгованості за її власними підрахунками на момент звернення до суду становить більше 384066,14 грн.

Як на підстави відкриття провадження у справі про банкрутство заявник посилається на пункти 1,2,4 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Отже, про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими у Кодексі нормами і вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, зокрема, документів з банківських та фінансових установ, що підтверджують неплатоспроможність боржника та статус заборгованості за кредитними договорами на виконання умов пункту 2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства заявник до матеріалів заяви не долучає.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано усіх документів (кредитних договорів, укладених між боржником та кредиторам; доказів отримання боржником коштів; вимоги кредиторів про повернення боржником коштів; рішень судів про стягнення з боржника заборгованості; виконавчих проваджень щодо боржника; довідок банків та фінансових установ про розмір заборгованості тощо), які б підтверджували наявність у боржника заборгованості перед усіма зазначеними у заяві кредиторами в розмірі 384066,14 грн. При цьому, ОСОБА_1 вже зверталась до господарського суду із заявою про неплатоспроможність 12.10.2021, зазначаючи, що загальна сума заборгованості за її власними підрахунками на момент звернення до суду становить більше 127426,44 грн.

Заявник зазначає, що у нього наявна заборгованість перед 18 кредиторами, з якими укладено договори, проте до матеріалів заяви ним додано лише 13 договорів, що укладені з фінансовими установами, інших доказів наявності правовідносин із зазначеними заявником кредиторами не надано.

Разом з тим, суд звертає увагу, що надання лише договорів не підтверджує факт наявності кредиторської заборгованості, її суми та правової природи, надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором.

Одночасно, заявником не надано докази, які підтверджують, що особа здійснила всі належні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

Суд зазначає, що саме на заявника покладено обов`язок надання доказів на підтвердження своїх вимог у відповідності до вимог частин 1, 3 статті 74 ГПК України, якими є грошові зобов`язання боржника перед кожним з кредиторів.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається конкретизований список кредиторів і боржників.

Однак, у доданому до заяви конкретизованому списку кредиторів і боржників, наданому заявником, по кожному кредитору зазначена лише поточна заборгованість, тоді як такий список не містить вказівки стосовно структури заборгованості за основним зобов`язанням (відсоткам) та суми неустойки (штрафу, пені) окремо. При цьому сума кредиту вказана, а склад грошових вимог відповідно до умов договору не визначено, відомостей про часткове виконання зобов`язань за кредитними договорами не наведено, доказів не надано. Крім того, зазначені банківські установи - кредиторами, при тому, що заборгованість перед ними відсутня.

Згідно із пунктом 8 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються відомості про В С І наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити за стандартом IBAN (International Bank Account Number), із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

В матеріалах заяви відсутні вказані відомості (довідка податкової служби про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні) та/або докази звернення до відповідних органів щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні.

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються декларації про майновий стан боржника.

Згідно затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 (із змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2020 №3186/5) форми Декларації про майновий стан боржника, в Розділі I "Загальні відомості" в рядку 1 "Дані про боржника" зазначається - прізвище, ім`я, по батькові боржника, дата його народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія і номер паспорта / номер паспорта у формі картки (ID) (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), громадянство; в Розділі I "Загальні відомості" в рядку 4 "Місце роботи" зазначається - найменування, адреса підприємства, установи, організації, посада; в Розділі I "Загальні відомості" в рядку 7 "Дані про членів сім`ї боржника" зазначається - прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, громадянство, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія і номер паспорта / номер паспорта у формі картки (ID) (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).

Проте у доданих до заяви Деклараціях про майновий стан боржника у розділі "Загальні відомості" в рядках 1 "Дані про боржника", 7 "Дані про членів сім`ї боржника" зазначено неповні дані боржника та членів його сім`ї боржника, а саме: не зазначено громадянства боржника, адреси місця роботи боржника, повного імені та по батькові членів сім`ї боржника, не зазначено громадянства членів сім`ї боржника. Окрім цього у Деклараціях не відображено інформації стосовно серій і номерів паспортів / номерів паспортів у формі картки (ID) членів сім`ї боржника. Не зазначено з яких причин не відображається реєстраційний номер облікової картки платника податків членів сім`ї боржника (через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті / з інших причини).

Разом з тим, відповідно до пункту 9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 (із змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2020 №3186/5) форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Боржником не надані відомості що інформація про членів сім`ї (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри) не може бути отримана ним з офіційних джерел.

Окрім того, судом зауважується, що надана заявником декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020 рік не містить інформації про доходи боржника, при цьому боржником зазначено про місця роботи та надано довідку форми ОК - 7 виданої Пенсійним фондом України, в якій міститься зазначена інформація.

Також до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником не додано доказів, які підтверджують здійснення нею авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень (п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства).

Натомість, ОСОБА_1 надає договір від 04.10.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, укладений з арбітражним керуючим Білявським Віталієм Віталійовичем; заяву від 11.10.2021 вих.№ 01-12/329 арбітражного керуючого Білявського В.В. на участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; копії квитанції № AX6P-TXCT-38AM-3T8K від 06.10.2021 про сплату 2843,00 грн та квитанції № 1E70-PKHK-1E74-X08M від 19.11.2021 на суму 5000,00 грн на депозитний рахунок Господарського суду Житомирської області авансування винагороди арбітражному керуючому.

Господарський суд зазначає, що боржник (фізична особа) не позбавлений можливості укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20).

Тобто, допускається можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставиться така можливість у залежність від наявності у боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначає, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих документів.

Враховуючи викладене, суд встановлює наявність у боржника майна, яке може бути реалізовано у справі, та за рахунок якого можливо (з відстроченням) оплатити грошову винагороду керуючому реструктуризацією за три перших місяці.

Крім того, інші додані до заяви документи, мають свідчити про реальну можливість переходу до реалізації майна у справі в процесі погашення боргів або виконання плану реструктуризації боргів.

Відповідно до частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства визначені умови закриття провадження у справі і етап реалізації майна боржника у справі не відбувається у той час, коли заборгованість по основній грошовій винагороді керуючого реструктуризацією існує.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не доведено спроможності мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору, оскільки у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке могло б бути реалізоване у справі про неплатоспроможність, про що боржником особисто зазначено у заяві про відкриття провадження у справі та підтверджено відповідними довідками.

Наявність на розгляді суду заяви про неплатоспроможність ОСОБА_1 є додатковим непрямим доказом неможливості врегулювання боржником своїх фінансових боргових зобов`язань самостійно.

Оглянувши договір від 04.10.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, укладений ОСОБА_1 з арбітражним керуючим Білявським В.В., судом встановлено, що зазначений договір, складено із значними порушення законодавства про банкрутство, а саме: укладений у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не Кодексу України з процедур банкрутства.

Предмет договору є значно ширшим за право, яке має гарантується інститутом авансування (зокрема, п.п. 1.1. Договору закріплено, що його предметом є оплата послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією покладених на нього відповідно до закону та заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника). Проте, згідно положень Кодексу України з процедур банкрутства заявник зобов`язаний здійснити авансування виключно основної винагороди арбітражному керуючому, розмір якої визначено частиною 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Відшкодування витрат арбітражного керуючого, відповідно до частини 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства здійснюється при завершенні відповідної судової процедури (процедури реструктуризації боргів боржника) та здійснюється за умови схвалення зборами кредиторів боржника відповідного звіту арбітражного керуючого. Тому, право вимоги сплати основної винагороди арбітражного керуючого за виконання покладених на нього повноважень є беззастережним, здійснюється за рахунок коштів авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.п 3.1 зазначеного договору оплата послуг розпорядника майна становить 17 842,50 грн за весь строк виконання повноважень починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна. Тоді як, відповідно до частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.07.2021 встановлено у розмірі 2379,00 грн.

Таким чином, винагорода керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 35685,00 грн.

Зазначений договір визначає умови оплати послуг розпорядника майна, а не керуючого реструктуризацією, у сумі меншій, ніж визначено чинним законодавством, а також до моменту, якого відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства не може бути, так як у справі про неплатоспроможність відповідні рішення приймають саме збори кредиторів, а не комітет кредиторів.

Проаналізувавши вищезазначений договір у сукупності всіх наданих доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи, господарський суд вважає, що він не може бути прийнятий як альтернатива мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.

Із комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що ОСОБА_1 вже зверталась до господарського суду із заявою про визнання її неплатоспроможною. Ухвалою Господарського суду Житомирської області (суддя Гнисюк С.Д.) від 13.10.2021 заяву ОСОБА_1 (с.Радовель, Коростенський район) від 12.10.2021 про неплатоспроможність - залишено без руху; вказано заявнику на істотні порушення законодавства в частині поданого договору від 04.10.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, укладений ОСОБА_1 з арбітражним керуючим Білявським В.В. Ухвалою Господарського суду Житомирської області (суддя Гнисюк С.Д.) від 04.11.2021 повернуто заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) від 12.10.2021 про неплатоспроможність - без розгляду; вказано заявнику що, заява підлягає поверненню, оскільки заявник не усунув недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

При цьому ОСОБА_1 повторно звертається до Господарського суду Житомирської області 24.11.2021 із заявою про неплатоспроможність (не усунувши недоліки зазначені судом, додаючи той самий договір від 04.10.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, укладений ОСОБА_1 з арбітражним керуючим Білявським В.В.).

Відповідно до частини 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

План реструктуризації повинен бути реальний, тобто ґрунтуватися на документах і доказах, які не повинні ставитися судом під сумнів.

Як вбачається із поданого плану реструктуризації боргів, ОСОБА_1 витрачає в місяць 18768,05 грн., однак вказані витрати документально підтверджені лише частково.

Відповідно до частини 1, 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно приписів статтей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну визначено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Отже, додані до заяви розписки не можуть бути розцінені судом як належний та достатній доказ витрат боржника.

Крім того, суд звертає увагу, що докази повинні бути актуальними на дату подання відповідної заяви до суду (довідка за № 1772 видана Радовельським старостинським округом датована 30.08.2021; довідка за № 31/26- 1080 видана Територіальним сервісним центром МВС № 8041 датована 07.09.2021; довідка видана Міністерством внутрішніх справ про відсутність судимості видана станом на 11.09.2021; виписка за картковими рахунками за період з 30.09.2020 по 02.09.2021 видана Акціонерним товариством "Укрсиббанк"; довідка видана Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" датована 02.09.2021; довідка про рух коштів видана Акціонерним товариством "Універсал Банк" за період з 08.09.2021 по 16.09.2021).

Згідно із частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства, яка застосовується судом на підставі статті 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про залишення зазначеної заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 37, 113, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 232-256 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху заяву фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення виявлених недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме надати:

- належні докази, які свідчать про наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- конкретизований список кредиторів і боржників, привівши його у відповідність до вимог Кодексу України з процедур банкрутства;

- відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках / докази звернення до відповідних органів щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні;

- декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 (із змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2020 № 3186/5) із зазначенням повної інформації щодо себе та всіх членів сім`ї;

- докази звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна йому була для заповнення декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність;

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень у розмірі 35685,00 грн;

- довідки та виписки актуальні на дату подання відповідної заяви до суду.

3. Суд звертає увагу заявника, на те, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась до суду з заявою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата підписання 29.11.2021.

Суддя Костриця О.О.