ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" листопада 2021 р. Справа № 916/494/21
Господарський суд Одеської області у складі:
судді Малярчук І.А.
при секретарі судового засідання: Кратковського Р.О.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Кравцова Н.І., згідно ордеру серії ОД № 054783 від 12.05.21
14.06.2021 за вх.№2-755/21 до суду від відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат, яку ухвалою суду від 14.06.2021 було призначено до розгляду у засіданні суду на 30.06.2021 о 12год.40хв.
29.06.2021 до суду від ТОВ Гінза надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2021.
Ухвалою суду від 30.06.2021 зупинено провадження по розгляду заяви ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур від 14.06.2021 за вх.№2-755/21 про розподіл судових витрат.
Постановою Південно-західного апеляційного господарський суду від 27.09.2021 апеляційну скаргу ТОВ Гінза на рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2021 у справі № 916/494/21 залишено без задоволення та рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2021 по справі №916/494/21 залишено без змін.
06.10.2021 на адресу Господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи №916/494/21.
У зв`язку із перебуванням судді Господарського суду Одеської області Малярчук І.А. у відпустці з 06.10.2021 по 18.10.2021 включно, ухвалою суду від 19.10.2021 поновлено провадження по розгляду заяви ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур від 14.06.2021 за вх.№2-755/21 про розподіл судових витрат та призначено засідання суду на 25.10.2021 о 14 год. 00 хв., яке не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Малярчук І.А. на лікарняному з 22.10.2021 по 08.11.2021 та з 09.11.2021 по 12.11.2021 у відпустці.
Ухвалою суду від 15.11.2021 призначено засідання суду по розгляду заяви ПрАТ ВО Стальканат-Сілур від 14.06.2021 за вх.№2-755/21 про розподіл судових витрат у справі №916/494/21 на "22" листопада 2021 р. о 11:15.
В заяві ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур від 14.06.2021 за вх.№2-755/21 про розподіл судових витрат, заявник просив суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку, встановленого для надання доказів здійснення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «ГІНЗА» на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування наведеного позивач вказав, що 07.06.2021 представником ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу після розгляду позовних вимог по суті. Відповідач також вказав, що на підтвердження понесених витрат у сумі 10 000,00 грн під час розгляду справи були надані копії договорів про надання послуг адвоката від 05.09.2018 (адвокат Кравцова Н.І.) та від 10.08.2018 (адвокат Цимбалюк М.В.) із додатковими угодами. У відповідності до п.2.2.2 договору про надання послуг адвоката від 05.09.2018 оплата послуг адвоката здійснюється протягом 20-ти календарних днів з дня підписання акту прийому-передання наданих послуг, акт був підписаний 07.06.2021 після звершення розгляду справи, а оплату послуг адвоката Кравцової Н.І. здійснено 10.06.2021. У відповідності до додаткової угоди №4 від 11.05.2021 до договору про надання послуг адвоката від 10.08.2018 оплата послуг адвоката здійснюється протягом 5-ти календарних днів з дня підписання акту прийому-передання наданих послуг, акт був підписаний 07.06.2021 після завершення розгляду справи, а оплату послуг адвоката Цимбалюка М.В. здійснено 10.06.2021.
В даній заяві ПрАТ ВО Стальканат-Сілур, також, заявлено клопотання про поновлення строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч.1,4 ст.116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Відповідно до ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Приписи ч.8 ст.128 ГПК України встановлюють, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, останнім днем строку на подання заяви ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур за вх.№2-755/21 про розподіл судових витрат є 14.06.2021 (понеділок) що є першим робочим днем після вихідного.
В судове засідання 22.11.2021 позивач явку повноважних представників не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом своєчасно та належним чином.
За правилами ч.ч.2, 3 ст.221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.244 цього Кодексу.
Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Розглянувши заяву за вх.№2-755/21 від 14.06.2021 ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур про ухвалення додаткового судового рішення суд виходить з наступного.
Господарським процесуальним законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначені розміру витрат на правничу допомогу.
Статтею 123 ГПК України передбачено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Як визначено ч.ч.1,2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч.ч.3,4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України, відповідно до ч. 5 цієї норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, як визначено ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться у ст.6 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Правомочність адвоката Цимбалюка М.В. по розгляду даної справи підтверджується ордером серії ОД №321354 від 25.02.2021.
Правомочність адвоката Кравцової Н.І. по розгляду даної справи підтверджується ордером серії ОД №054783 від 12.05.2021 та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія №700 від 07.10.2005
Дослідивши матеріали справи №916/494/21 судом встановлено, що 05.09.2018 між ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур та адвокатом Кравцовою Н.І. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до укладених між ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур та адвокатом Кравцовою Н.І. додаткових угод №1 від 24.12.2019, №2 від 11.11.2020 до договору від 05.09.2018, термін дії останнього продовжено до 31.12.2021.
Пунктами 1, 2 додаткової угоди №3 від 11.05.2021 укладеної між ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур та адвокатом Кравцовою Н.І. до договору про надання послуг адвоката від 05.09.2018 встановлено, що з метою виконання предмету Договору, визначеного Розділом 1 Договору про надання послуг адвоката від 05.09.2018, доручено Виконавцю: представляти інтереси Замовника зі всіма правами Відповідача при розгляді в Господарському суді Одеської області господарської справи № 916/494/21 (за позовом ТОВ «ГІНЗА» до ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» про стягнення). Сторони погодили що вартість послуг за цією додатковою угодою в об`ємі: участь у двох судових засіданнях по справі, підготовка та подання заперечень, додаткових пояснень, заяв та клопотань (за необхідності) в цієї справі дорівнює 5000,00 грн (п`яти тисячам гривень). При необхідності збільшення об`єму послуг при розгляді цієї справи в суді сторони переглядають вартість послуг адвоката.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 додаткової угоди №3 від 25.02.2021, укладеної між ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур та адвокатом Цимбалюк М.В. до договору про надання послуг адвоката від 10.08.2018 встановлено, що з метою виконання предмету Договору, визначеного Розділом 1 Договору про надання послуг адвоката від 10.08.2018, доручено Виконавцю: готувати відзив на позовну заяву, інші необхідні процесуальні документи, підписувати та подавати їх, представляти інтереси Замовника зі всіма правами Відповідача при розгляді в Господарському суді Одеської області судової справи №916/494/21 (за позовною заявою ТОВ «ГІНЗА»). Сторони погодили що вартість послуг за цією додатковою угодою в об`ємі: підготовка проекту відзиву на позовну заяву та участь у двох судових засіданнях по цієї справі дорівнює 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень). При необхідності збільшення об`єму послуг при розгляді цієї справи в суді - сторони переглядають вартість послуг адвоката. Інші умови Договору про надання послуг адвоката від 10 серпня 2018 року залишаються без змін. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору про надання послуг адвоката від 10 серпня 2018 року, складена у двох примірниках по одному для кожної із сторін, і набуває чинності з моменту підписання її сторонами.
Пунктами п.п.1, 2, 3, 4 додаткової угоди №4 від 11.05.2021 укладеної між ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур та адвокатом Цимбалюк М.В. до договору про надання послуг адвоката від 10.08.2018 встановлено, що у зв`язку перебуванням Виконавця у відпустці та пов`язаною із цим неможливістю подальшого представництва інтересів Замовника при розгляді в Господарському суді Одеської області судової справи №916/494/21 (за позовною заявою ТОВ «ГІНЗА»), сторони погодили, що остаточна вартість послуг за Додатковою угодою №3 підлягає зменшенню та за домовленістю сторін складає 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень). Винагороду повинно бути сплачено Виконавцю протягом п`яти календарних днів після завершення розгляду справи № 916/494/21 (за позовною заявою ТОВ «ГІНЗА») та підписання сторонами акту прийняття-передавання наданих послуг. Інші умови Договору про надання послуг адвоката від 10 серпня 2018 року залишаються без змін. Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору про надання послуг адвоката від 10 серпня 2018 року, складена у двох примірниках по одному для кожної із сторін, і набуває чинності з моменту підписання її сторонами.
На підтвердження обсягу наданих послуг адвокатом Цимбалюком М.В. заявником подано акт прийому-передачі наданих послуг від 07.06.2021, в якому зазначено, що Виконавцем на підставі договору про надання послуг адвоката від 10.08.2018 та у відповідності до Додаткової угоди №3 від 25.02.2021 за дорученням Замовника підготовлений відзив на позовну заяву, інші процесуальні документи, здійснено представництво інтересів Замовника зі всіма правами Відповідача при розгляді в Господарському суді Одеської області судової справи № 916/494/21 (за позовною заявою ТОВ «ГІНЗА»). Вартість передбачених Додатковою угодою №3 від 25.02.2021 послуг у відповідності до Додаткової угоди №4 від 11.05.2021 за погодженням сторін становить 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.). Зазначені послуги надані в повному обсязі, претензій та зауважень у Замовника не має. Сторони погодили, що зазначена у цьому акті сума повинна бути сплачена до 11.06.2021 на рахунок Виконавця.
При цьому, укладений між ПрАТ Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур та адвокатом Цимбалюк М.В. договір про надання послуг адвоката від 10.08.2018 в матеріалах справи №916/494/21 відсутній.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Положеннями частини 1 статті 1 зазначеного Закону унормовано, що договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки про те, що договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"); за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Таку правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі 910/4201/19.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, з огляду на зміст пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Крім того, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, передбачено ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.
Так, суд дослідивши подані відповідачем докази та виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат за послуги адвоката Кравцової Н.І. не є повністю обґрунтованою відповідачем та пропорційною у відношенні до предмета спору.
При цьому суд наголошує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не викликає публічного резонансу, з боку органів державної, місцевої влади або засобів масової інформації відсутні прояви публічного інтересу до справи. Крім того, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Відтак, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, керуючись критерієм розумності та реальності розміру адвокатських витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат в частині 5000,00грн за послуги адвоката Кравцової Н.І. виходячи із наступного.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19 і від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Дослідивши надані документи, врахувавши, що позивач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подав, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою належними та достатніми доказами суму судових витрат, які відповідач поніс за надані послуги адвокатом Кравцовою Н.І. шляхом фактично лише представництва інтересів відповідача у судових засіданнях 12.05.2021, 24.05.2021, 07.06.2021, а тому вважаються належними у розмірі 3000,00грн, які покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 119, 123, 129, 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ
3. Задовольнити частково заяву Приватного акціонерного товариства Виробничого об`єднання Стальканат-Сілур від 14.06.2021 за вх.№2-755/21 про розподіл судових витрат по справі №916/494/21.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 23.11.2021
Суддя І.А. Малярчук