ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року, м. Херсон, справа № 923/799/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Зіміна Дмитра Дмитровича, м. Київ,

до: Фізичної особи-підприємця Луценка Андрія Володимировича, м. Херсон,

про стягнення 30000,00грн

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову фізичної особи-підприємця Зіміна Дмитра Дмитровича (позивач) з вимогами про стягнення з фізичної особи-підприємця Луценка Андрія Володимировича (відповідач) 30000,00грн заборгованості за виконане позивачем автоперевезення вантажу на замовлення відповідача (згідно з його заявкою № 137 від 24.02.2021) вказано ст.ст.207, 903, 909, 916 Цивільного та ст.193 Господарського кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про невиконанням відповідачем зобов`язань перед позивачем в частині здійснення оплати наданих позивачем послуг з автоперевезення вантажу.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею: 1) належно засвідчену копію заявки № 137 від 24.02.2021 на організацію перевезень вантажів автотранспортом; 2)належно засвідчені копії міжнародних товарно-транспортних накладних від 25.02.2021 CMR B/N та CMR 2021/02; 3) ксерокопію рахунку-фактури від 04.06.2021 №713 на оплату ТОВ "Кінг-Транс" послуг ДП "Віаланд" з обов`язкового технічного контролю причепу (напівпричепу) вантажного, обов`язкового технічного контролю категорії N2, N3, M3, та послуг перевірки автопоїзду ЄКМТ; 4) ксерокопію експрес-накладної від 07.03.2021 кур`єрської служби "Нова пошта"; 5) оригінал опису вкладення до рекомендованого листа від 15.04.2021, з зазначенням про направлення на адресу відповідача вказаних заявки №137 від 24.02.2021 та міжнародних товарно-транспортних накладних від 25.02.2021.

Позиція відповідача

Ухвала суду від 15.06.2021 про відкриття провадження у справі була надіслана рекомендованим листом, з повідомленням, за вказаною у позовній заяві та її матеріалах (зокрема, у заявці № 137 від 24.02.2021 на організацію автоперевезень вантажів) адресою відповідача, яка співпадає з зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно вчиненого судом витягу стосовно відповідача з цього реєстру (а.с.21). Проте, 12.07.2021 вказаного рекомендованого листа повернуто підприємством поштового зв`язку до суду без вручення відповідачу, з зазначенням причини - "адресат відсутній за вказаною адресою". За таких обставин відповідача слідує вважати належним чином повідомленим судом про вказаний заявлений до відповідача позов та судовий розгляд цього позову. Відповідач не проявив свого відношення до позову: заяв по суті справи та клопотань процесуального характеру не подав.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 15.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення та виклику учасників справи, та встановлено відповідачу строк 06.07.2021 для надання відзиву на позов. Ані у вказаний строк, ані дотепер відповідач не подав суду та позивачу відзиву на позов, про причини ненадання відзиву не повідомив та не подав до суду клопотань про продовження строку надання відзиву, а також інших заяв та клопотань по справі.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

Розгляд справи у відповідності до ч.9 ст.165 цього ж Кодексу здійснено за наявними матеріалами справи, а також, у розумні строки, у відповідності до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини).

Обставини, які встановлено судом

Фізичною особою-підприємцем Зіміним Дмитром Дмитровичем (надалі - позивач), як перевізником, була підписана (тобто, прийнята до виконання) заявка № 137 від 24.02.2021 фізичної особи-підприємця Луценка Андрія Володимировича (надалі - відповідач), як експедитора, на організацію за плату у розмірі 30000,00грн міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом м. Граєво (Республіка Польша) - м. Київ (Україна), з здійсненням оплати за перевезення вантажу протягом 10-ти - 14-ти банківських днів на підставі оригіналів документів (за пунктом 7 приміток до тексту заявки № 137 від 24.02.2021 - це товарно-транспортні накладні (зокрема, міжнародні), рахунки та акти виконаних робіт).

Факт виконання міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно з вказаною заявкою № 137 від 24.02.2021, підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними від 25.02.2021 CMR B/N та CMR 2021/02.

У квітні 2021 року відповідачеві були надіслані документи, які є підставою для оплати вартості вказаного міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, а саме, зазначені заявка № 137 від 24.02.2021 на організацію перевезень вантажу, міжнародними товарно-транспортними накладними від 25.02.2021 CMR B/N та CMR 2021/02, а також інші документи, що підтверджується описом вкладення документів до рекомендованого листа від 15.04.2021. Проте, за обліком позивача, відповідач дотепер не здійснив, на підставі цих документів, оплати на користь позивача 30000,00грн за автоперевезення вантажу.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а за ч.1 ст.203 цього ж Кодексу господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ст.929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату та за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами. Згідно з ч.1 ст.932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

Поряд з цим, за ст.903 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу, який укладається у письмовій формі, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно ж до ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Наявність заявки № 137 від 24.02.2021 на організацію міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, що підписана як позивачем, так і відповідачем, свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Поряд з цим, суд констатує про те, що згідно з ч.1, ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів.

За ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, докази подаються сторонами. Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (за ч.1 цієї статті), питання про достатність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (за ч.2 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В якості доказів виконання позивачем, як перевізником, міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом м. Граєво (Республіка Польша) - м.Київ (Україна), згідно з заявкою № 137 від 24.02.2021 відповідача, суду надано міжнародні товарно-транспортні накладні від 25.02.2021 CMR B/N та CMR 2021/02, які підписано вантажоодержувачем та скріплено його печаткою (графа 24 цих накладних) без будь-яких зауважень та заперечень.

Проте, за цими накладними (у графах 17 та 23 цих накладних) перевізником вантажу вказано не позивача, фізичну особу-підприємця Зіміна Дмитра Дмитровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ), а іншого перевізника з назвою "KING-TRANS", ідентифікаційним кодом 31036090 та місцезнаходженням 04073, м. Київ, Московський проспект, 20-а.

Позовна ж заява не містить будь-яких пояснень та до неї не додано будь-яких документів, на обґрунтування підстав, за яких міжнародні товарно-транспортні накладні від 25.02.2021 CMR B/N та CMR 2021/02, з зазначенням за ними перевізником вантажу не позивача, а іншого суб`єкта господарювання, мають прийматися в якості доказу підтвердження виконання, саме, позивачем автоперевезення вантажу.

Окрім міжнародних товарно-транспортних накладних від 25.02.2021 CMR B/N та CMR 2021/02 позивачем не надано будь-яких інших доказів фактичного виконання міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом м. Граєво (Республіка Польша) - м.Київ (Україна), згідно з заявкою № 137 від 24.02.2021 відповідача.

Таким чином, позивачем не надано доказів виконання, саме, позивачем як перевізником, міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно з заявкою № 137 від 24.02.2021 відповідача.

Висновки суду

З урахуванням вказаних встановлених судом обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 30000,00грн на користь позивача за послуги позивача з автоперевезення вантажу задоволенню не підлягають. У задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору в сумі 2270грн за квитанцією банку від 07.06.2021 та на оплату правової допомоги у сумі 5400грн за квитанцією адвоката від 22.05.2021 до прибуткового касового ордеру, які у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів... судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог" та ч.4 ст.129 цього ж Кодексу, а саме "інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови у позові, на позивача", покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд,

в и р і ш и в:

1. Відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 26.11.2021.

Суддя К.В. Соловйов