ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/854/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., секретар судового засідання Андріїв Л.Я., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі:

Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях,

Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Франк-Вуд"

про розірвання договору оренди та звільнення нежитлового приміщення,

прокурор та представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Встановив: заступник керівника спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франк-Вуд" про розірвання договору оренди та звільнення нежитлового приміщення.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

06.09.2021, Господарським судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про залишення позовної заяви (вх. № 14513/21) без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, згідно ухвали від 29.09.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 28.10.2021, встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив на позов та заперечення.

28.10.2021, в судовому засіданні, представник відповідача позов визнав у повному обсязі про що подав письмову заяву (вх. № 17055/21) в якій також зазначив, що ТОВ "Франк-Вуд" відомі наслідки відповідних процесуальних дій.

28.10.2021 суд оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 29.10.2021 про що повідомив присутніх в судовому засіданні учасників справи під розписку.

29.10.2021 прокурор та представники сторін в підготовче судове засідання не з`явилися; про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 191 цього Кодексу.

За приписами ст.191 ГПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

29.10.2021, за результатами підготовчого провадження ухвалено рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.11.2021 (у зв`язку із перебуванням судді у відпустці).

Позиція прокурора та позивача.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна № 2 від 05.03.2018.

Позиція відповідача.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі що зазначив у заяві (вх. № 17055/21 від 28.10.2021).

Також відповідач зобов`язався повернути спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив таке.

05.03.2018 між ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Франк-Вуд" (відповідач, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №2, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - приміщення складу ВДВ площею 1170,8 м2 розміщене за адресою: вул. Хриплинська, 11, м. Івано-Франківськ, що перебуває на балансі державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", вартість якого визначена згідно з висновком про оцінку станом на 14.09.2017 і становить за незалежною оцінкою 1651025,00 грн без ПДВ.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що майно передається в оренду з метою використання в господарській діяльності, а саме переробка лісоматеріалів.

Орендна плата визначена в розділі 3 договору.

У п.3.1 договору оренди №2 від 05.03.2018 сторони погодили, що орендна плата перераховується орендарем щомісячно у строк не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним і спрямовується: 30% від суми орендної плати до державного бюджету, а 70% від суми орендної плати на рахунок орендодавця.

Пунктом 5.3. договору визначено, що орендар зобов`язується забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, підтримувати орендоване майно в належному стані.

Строк чинності, умови зміни та припинення договору передбачені в розділі 10.

Пунктом 10.7. договору сторони погодили, що чинність договору припиняється достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Неналежне виконання орендарем договірного зобов`язання щодо внесення орендної плати впродовж тривалого часу та наявність заборгованості згідно договору оренди нерухомого майна № 2 від 05.03.2018 визнається відповідачем в підготовчому судовому засіданні.

Факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, згідно вищевказаного договору, та наявність заборгованості у останнього, встановлені у рішеннях Господарського суду Івано-Франківської області: від 12.01.2021 у справі № 909/349/20, від 13.05.2021 у справі № 909/59/2021.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Предметом судового розгляду є вимога прокурора в особі позивачів до відповідача про розірвання договору оренди та звільнення нежитлового приміщення.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст.11, 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами у справі виникли зобов`язальні відносини, які розцінюються як орендні відносини.

Основними законодавчими актами, які регулюють правовідносини у сфері оренди, є Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України.

Договір оренди нерухомого майна № 2 від 05.03.2018 року укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України); сторонами погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже дотримання положень такого Договору є обов`язковим.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим врегульовані Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (надалі "Закон"). До 01.02.2020 Закон діяв в редакції Закону № 2269-XII від 10.04.1992 зі змінами (надалі Закон № 2269-XII). Після 01.02.2020 Закон діє в редакції Закону № 157-IX від 13.10.2019 (надалі Закон № 157-IX ).

Застосовуючи норми Закону, суд виходить з того, що згідно зі ст. 58 Конституції України слід застосовувати норми закону, які діяли в період виникнення спірних правовідносин. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене Закон № 2269-XII належить застосовувати до правовідносин сторін, які мали місце до 01.02.2020, а Закон № 157-IX - після 01.02.2020.

В ч. 1 ст. 2 Закону № 2269-XII визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Аналогічно в ч. 1 ст. 2 Закон № 157-IX визначено, що орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні визначення містить ст.759 Цивільного кодексу України, яка зокрема зазначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.ст. 179, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно із ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч.3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму в порядку встановленому ст. 188 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", який був чинним станом на 05.03.2018, істотними умовами договору оренди, зокрема, є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації.

Отже, підставою для розірвання договору оренди може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" або договором оренди.

Зокрема, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди майна як внесення орендної плати, є правовою підставою для розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Істотність порушення в даному випадку презюмується, оскільки несплатою орендної плати протягом 3-х місяців і більше апріорі порушуються права Орендодавця на отримання плати за передане в користування іншій особі нерухоме майно, чим покриваються збитки Орендодавця від неможливості використання майна у власній діяльності, зокрема, шляхом його передачі в оренду іншій особі із отриманням орендної плати від неї як сумлінного орендаря.

Судом встановлено, що відповідач договірні зобов`язання в частині здійснення платежів з орендної плати виконував неналежним чином внаслідок чого виникла заборгованість, яка визнається відповідачем та встановлена у рішеннях Господарського суду Івано-Франківської області: від 12.01.2021 у справі № 909/349/20, від 13.05.2021 у справі № 909/59/2021.

За наведеного в даній справі має місце істотне порушення умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Франк-Вуд", що є підставою для розірвання договору оренди нерухомого майна від 05.03.2018.

На спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно ч. 3 ст. 26 Закону № 2269-XII, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. В ч. 2 ст. 24 Закону № 157-IX також визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Пунктом 10.7. договору сторони погодили, що чинність договору припиняється достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Отже, в даній справі наявні підстави для розірвання договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 ГК України та ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції чинній на момент укладення договору) у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 10.9 договору встановлено, що у разі його припинення або розірвання цього договору майно протягом 3 робочих днів повертається орендарем орендодавцю на підставі акта приймання-передавання. Майно вважається поверненим з моменту підписання акта приймання-передавання.

Згідно зі статтею 795 вказаного вище кодексу повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

У зв`язку із розірванням договору оренди позовна вимога зобов`язати ТОВ "Франк-Вуд" звільнити орендоване приміщення є цілком обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Суд встановив, що визнання позову відповідачем у даній справі не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб; приймає заяву відповідача про визнання позову та вважає заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання договору оренди та звільнення нежитлового приміщення такими, що належать до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Розмір судового збору сплачений прокуратурою за подання даного позову становить 4540,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та вимоги частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про повернення Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 2270,00 грн , а також про необхідність компенсації йому іншої частини судового збору в сумі 2270,00 грн, за рахунок відповідача. Керуючись ст. 2, 73, 75, 86, 123, 130, 185, 191, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Розірвати договір оренди нерухомого майна № 2 від 05.03.2018, укладений між Державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (вул. Хриплинська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76002, ідентифікаційний код 07552205) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Франк-Вуд" (вул. Хриплинська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76002, ідентифікаційний код 41289534).

Товариству з обмеженою відповідальністю "Франк-Вуд" (вул. Хриплинська, буд. 11, м. Івано-Франківськ,76002, ідентифікаційний код 41289534) звільнити нежитлове приміщення складу ВДВ площею 1170,8 м2, яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, буд. 11, шляхом передачі його за актом приймання-передачі Державному підприємству "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (вул. Хриплинська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76002, ідентифікаційний код 07552205).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Франк-Вуд" (вул. Хриплинська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76002, ідентифікаційний код 41289534) на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (вул. Клепарівська, 20, м. Львів, 79007, ідентифікаційний код 38326057, МФО 820172) - судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону (вул. Клепарівська, 20, м. Львів, 79007, ідентифікаційний код 38326057) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 1097 від 28 серпня 2021 року на суму 4540,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.11.2021.

Суддя Л. М. Неверовська