ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 910/4862/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Губенко Н.М., Кролевець О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нано Оіл Груп"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Агрикова О.В., судді - Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.)

від 02.07.2021,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нано Оіл Груп"

про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катіс-Продукт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нано Оіл Груп"

про стягнення 4 417 608,66 грн,

В С Т А Н О В И В:

у березні 2021 році ТОВ "Катіс-Продукт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Нано Оіл Груп" про стягнення 4 417 608, 66 грн.

07.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме майно, яке належить ТОВ «Нано Оіл Груп» на праві приватної власності та накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих у будь-яких фінансових установах та належать ТОВ «Нано Оіл Груп» та які будуть виявлені в ході виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у задоволенні заяви ТОВ "Катіс-Продукт" про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 вказану ухвалу залишено без змін.

09.06.2021 від ТОВ "Нано Оіл Груп" до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час апеляційного розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Нано Оіл Груп" про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскільки ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі було залишено без змін, а справу направлено до Господарського суду міста Києва, для розгляду справи по суті, питання щодо розподілу судових витрат понесених заявником у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді підлягають вирішенню судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Не погоджуючись з відмовою у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, ТОВ "Нано Оіл Груп" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2021 і прийняти нове рішення, яким задовольнити її заяву про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ТОВ "Катіс-Продукт" на користь ТОВ "Нано Оіл Груп" 18 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційному суді.

Підставами для скасування судового рішення відповідач зазначає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанцій, а саме ст. ст. 126, 129, 244 ГПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наявність зазначеної у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження судових рішень (абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

У статті 123 ГПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються і судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Загальний порядок розподілу судових витрат визначено у статті 129 ГПК України.

Зокрема згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Положеннями ст. 130 ГПК України передбачено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Порядок ухвалення судових рішень передбачено у статті 233 ГПК України. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Абзац 2 частини 2 ст. 233 ГПК України передбачає, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 237 ГПК України з поміж питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, зазначено розподіл між сторонами судових витрат.

З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 при перегляді справи в порядку цивільного судочинства.

Оскільки цивільне та господарське судочинство об`єднані основоположним принципом, що полягає у забезпеченні відшкодування витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення та враховуючи те, що процесуальні правила розподілу судових витрат, які залежать від результатів розгляду справи, є тотожними для всіх видів судочинства, наведений висновок Великої Палати Верховного Суду підлягає застосуванню і при вирішенні цієї справи.

При розгляді цієї справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2021, якою відмовлено у забезпечені позову. Справу №910/4862/21 направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті спору.

Отже апеляційним судом спір по суті не розглядався, а постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 не є остаточним рішенням суду, ухваленим після закінчення судового розгляду.

Питання щодо розподілу судових витрат понесених ТОВ "Нано Оіл Груп" у зв`язку з переглядом ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 в апеляційному суді підлягають вирішенню судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

За таких обставин у Північного апеляційного господарського суду були відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ "Нано Оіл Груп" про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Нано Оіл Груп" прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

Зважаючи на те, що судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду щодо вирішення питання про розподіл судових витрат не сплачується, відповідно судом касаційної інстанції не розподіляється.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нано Оіл Груп" залишити без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2021 у справі № 910/4862/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Н. Губенко

О. Кролевець