ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року

м. Черкаси справа № 925/884/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Уніка" про стягнення 76573, 77 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" подав до суду позовну заяву про стягнення з відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Уніка" (далі - ПрАТ "СК "УНІКА") 76573,77 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням газопроводу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 20.11.2019 близько 12 год. 15 хв. автомобілем DAF державний номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1 було здійснено у м. Ватутіне наїзд на надземну частину підземного розподільчого газопроводу середнього тиску Ш 57 мм довжиною 10 м, внаслідок чого вказаний газопровід зазнав пошкодження та здійснювався неконтрольований витік природного газу.

Ухвалою від 13.07.2020 суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі та вирішив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

17.09.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти заявлених вимог, мотивуючи тим, що на момент подачі документів до ПрАТ "СК "УНІКА" надземна частина підземного розподільчого газопроводу вже перебувала у відновленому стані.

Відповідач, посилаючись на норми пункту 33.3 статті 33 та пункту 37.1.3 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон ОСЦПВ) вважає, що невиконання позивачем покладеного на нього обов`язку унеможливлює визначення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ "СК "УНІКА" не має правових підстав для здійснення страхового відшкодування за подією 20.11.2019.

Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, скільки на його думку, розмір вимог позивача про відшкодування фактичних витрат до відповідача має обмежуватися спеціальним законом, а саме: статтями 22, 31 Закону ОСЦПВ.

21.09.2020 від позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що чинним законодавством не передбачено здійснення державної реєстрації та обліку розподільчих газопроводів у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допуск до дорожнього руху. Також щодо розподільчих газопроводів не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Позивач зауважував, що за даних умов пошкоджений газопровід не може бути визнаний транспортним засобом в розумінні Закону ОСЦПВ, а отже у позивача був відсутній обов`язок, передбачений пунктом 33.3 статті 33 Закону ОСЦПВ, зберігати пошкоджений газопровід у стані, в якому він знаходився після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт). А посилання відповідача на вказану обставину як на підставу для відмови у здійсненні страхового відшкодування, передбачену підпунктом 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону ОСЦПВ, вважав безпідставним.

Ухвалою суду від 03.11.2020 здійснено перехід на загальне позовне провадження для розгляду даної справи.

За клопотанням позивача ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.11.2020 у справі призначалась судова експертиза, проведення якої було доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання: який розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 листопада 2019 року у зв`язку з наїздом автомобілем DAF державний номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1 на надземну частину підземного розподільчого газопроводу середнього тиску діаметром 57 мм, довжиною 10 м в м. Ватутіне?

На час проведення судової експертизи провадження у справі було зупинено.

Ухвала суду про призначення судової експертизи була повернута суду експертною установою, якій доручалось її проведення, без виконання у зв`язку з відсутністю в штаті експерта з даного виду досліджень.

Ухвалою суду від 18.02.2021 було доручено проведення судової експертизи в даній справі судовому експерту ТОВ "Контакт-сервіс" Гнатку Віктору Григоровичу.

На час проведення призначеної у справі експертизи провадження у справі зупинялось.

09.07.2021 до суду надійшли матеріали справи з висновком судового експерта ТОВ "Контакт-сервіс" Гнатка Віктора Григоровича № 10/21/буд. від 07.06.2021 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 14.07.2021 провадження у справі було поновлено та призначено підготовче засідання на 09.09.2021.

Ухвалою суду від 09.09.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті на 02.11.2021.

В судовому засіданні 09.09.2021 представник позивача просила суд позов задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві і відповіді на відзив.

В судове засідання 02.11.2021 представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується відомостями, які містяться на офіційному інтернет сайті АТ «Укрпошта».

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконує функції оператора газорозподільної системи та здійснює ліцензовану діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Черкаси та Черкаської області (крім міста Умань, Уманського, Христинівського та Маньківського районів Черкаської області) згідно постанови НКРЕКП від 29.06. 2017 року № 840 "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ "Черкасигаз".

20.11.2019 близько 12 год. 15 хв. в м. Ватутіне, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "DAF 95 XF 380", д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Аварійній, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на надземну частину підземного розподільчого газопроводу середнього тиску Ш 57 мм довжиною 10 м, внаслідок чого його було пошкоджено та здійснювався неконтрольований витік газу.

Факт виникнення аварійної ситуації відповідачем не оспорюється і підтверджується витягами з журналу реєстрації аварійних заявок АДС (Звенигородська дільниця) ПАТ "Черкасигаз" та з журналу реєстрації аварійних заявок Ватутінської дільниці Звенигородського відділення ПАТ "Черкасигаз", письмовими поясненнями свідків ДТП, фотознімками з місця аварійної ситуації.

Судом встановлено, що вказаний газопровід на момент його пошкодження знаходився в експлуатації позивача, що підтверджується паспортом № 61 розподільчого газопроводу, рішенням Виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 01 листопада 2006 року № 603, актом приймання-передачі основних фондів з метою здійснення їх експлуатації.

Працівниками позивача було локалізовано аварійну ситуацію, спричинену пошкодженням газопроводу, здійснено припинення газопостачання о 12 год. 30 хв. шляхом перекриття вимикаючих пристроїв (шарових кранів) Ду 100 мм, внаслідок чого припинено газопостачання 87 приватним та 5 багатоповерховим будинкам.

Після ліквідації наслідків пошкодження газопроводу та відновлення належної роботи газорозподільної системи було виконано комплекс робіт з ліквідації наслідків пошкодження.

Факти пошкодження газопроводу, виконання позивачем робіт з локалізації аварійної ситуації, виниклої внаслідок пошкодження газопроводу, припинення газопостачання для її локалізації та ліквідації наслідків такого пошкодження відповідачем не оспорювалися, та підтверджуються:

- технічним актом № 1 від 20.11.2019,

- пояснювальними записками працівників АДС,

- переліком абонентів, яким було припинено газопостачання 20.11.2019 у зв`язку з пошкодженням газопроводу середнього тиску;

- актом від 29.11.2019 розслідування некатегорійної аварії на розподільчому газопроводі, що сталася 20.11.2019 о 12 год. 15 хв. за адресою: мікрорайон "Аварійний" м. Ватутіне Черкаської області; схемою газопостачання мікрорайону "Аварійний" м. Ватутіне,

- планом виконання робіт по заміні пошкодженої ділянки газопроводу середнього тиску Ш57 мм м. Ватутіне, мікрорайон Аварійний, Черкаської області;

- розрахунком вартості аварійно-відновлювальних робіт від 03.12.2019 року,

- актом на списання матеріалів № ЧГ000009244 від 30.11.2019,

- нарядами-допусками №№ 74, 75 від 26.11.2019, № 1835 від 27.11.2019, № 1836 від 28.11.2019,

- актом надання послуг № 32 від 02.12.2019,

- платіжним дорученням № 23 від 06.01.2020,

- подорожніми листами службового автомобіля № 169 від 20.11.2019, № 2377 від 26.11.2019, № 181 від 26.11.2019, № 34938 від 26.11.2019, № 183 від 27.11.2019, № 185 від 28.11.2019,

- розрахунком вартості пусконалагоджувальних робіт від 03.12.2019.

Позивачем було визначено втрати природного газу в результаті витоку при пошкодженні газопроводу в обсязі 1312,43 м. куб. вартістю 7662,78 грн., а також надані відповідні розрахунки витрат на роботи і матеріали, пов`язані з локалізацією аварійної ситуації та ліквідацією наслідків пошкодження газопроводу, в сумі 27 548,99 грн. та витрат на роботи з відновлення подачі газу в газові мережі в розмірі 4 2362,00 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.02.2020 у справі № 405/9046/19 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зокрема, судом було встановлено, що ОСОБА_1 20.11.2019 о 12.30 год. в м. Ватутіне, керуючи автомобілем «DAF 95 XF 380», д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Аварійній, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на газову трубу.

28.03.2019 між ОСОБА_2 та ПрАТ "СК "УНІКА" було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8827994.

Предметом страхування за вказаним договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільна-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортної засобу DAF 95 XF 380 2001, д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн., розмір франшизи - 1 000 грн.

Дана обставина відповідачем не оспорюється та підтверджується полісом ОСЦПВ наземних транспортних засобів № АН 8827994 ПрАТ "СК "УНІКА", листом ПрАТ "СК "УНІКА" від 28.02.2020 року вих. № 1200, протоколом про адміністративне правопорушення від 20.11.2019 року серії ОБ № 066334, інформацією з Центральної бази даних МТСБУ, розміщеної в мережі Інтернет за посиланням: https://policy-web.mtsbu.ua/.

30.01.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 12.02.2020 (вих.№ 3930) відповідач повідомив про необхідність додаткового надання рішення суду про винну особу в ДТП, що набрало законної сили.

Листом від 28.02.2020 (вих. № 1200) відповідач відмовив позивачу у здійсненні страхового відшкодування.

Згідно висновку судового експерта ТОВ "Контакт-сервіс" Гнатка Віктора Григоровича № 10/21/буд. від 07.06.2021 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи розмір заподіяної матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортої пригоди, яка сталася 20.11.2019 у зв`язку з наїздом автомобілем DAF, державний номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1 на наземну частину підземного розподільчого газопроводу середнього тиску діаметром 57 мм довжиною 10 м в м. Ватутіне становить - 68 587,78 грн.

Отже, предметом спору у справі є вимога позивача до відповідача про стягнення майнової шкоди, завданої пошкодженням газопроводу. В обґрунтування своєї вимоги позивач посилався на норми статей 22, 1187 ЦК України, статей 22, 28, 36 Закону ОСЦПВ.

Відповідно до статті 1 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або внаслідок заподіяння шкоди, що передбачено статтею 11 ЦК України.

Згідно з приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

За загальним правилом відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

В спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано задавачем такої шкоди.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що позовна вимога пред`явлена до страхової компанії та полягає у відшкодуванні шкоди, завданої пошкодженням автомобілем DAF державний номер НОМЕР_1 надземної частини підземного розподільчого газопроводу середнього тиску Ш 57 мм довжиною 10 м, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону ОСЦПВ, Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, Правил безпеки систем газопостачання (далі - НПАОП), затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285.

Відповідно до статті 1 Закону ОСЦПВ у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

1.1 страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

1.2. страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування";

1.3. потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу;

1.4. особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

1.5. наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу;

1.6. власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах;

1.7. забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована;

1.8. страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору;

1.12. дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно статті 3 Закону ОСЦПВ обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону ОСЦПВ встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону ОСЦПВ).

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1 статті 12 Закону ОСЦПВ).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну (стаття 22 Закону ОСЦПВ).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (стаття 28 Закону ОСЦПВ).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону ОСЦПВ).

Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону; шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України "Про страхування"; шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях; шкоду, яка прямо чи опосередковано викликана чи якій сприяли іонізуюча радіація, викликане довільним ядерним паливом радіоактивне отруєння, радіоактивна, токсична, вибухова чи в іншому відношенні небезпечна властивість довільної вибухової ядерної сполуки чи її ядерного компонента; шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу; шкоду, заподіяну пошкодженням або знищенням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди антикварних речей, виробів з коштовних металів, коштовного та напівкоштовного каміння, біжутерії, предметів релігійного культу, картин, рукописів, грошових знаків, цінних паперів, різного роду документів, філателістичних, нумізматичних та інших колекцій; шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона відбулася внаслідок масових заворушень і групових порушень громадського порядку, військових конфліктів, терористичних актів, стихійного лиха, вибуху боєприпасів, пожежі транспортного засобу, не пов`язаної з цією пригодою; шкоду, заподіяну життю та здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду (стаття 32 Закону ОСЦПВ).

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів) (пункт 33.3 статті 33 Закону ОСЦПВ).

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (стаття 35 Закону ОСЦПВ).

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ (пункт 36.1 статті 36 Закону ОСЦПВ).

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку (пункт 36.4 статті 36 Закону ОСЦПВ).

Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (пункт 37.1 статті 37 Закону ОСЦПВ).

Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу (пункт 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРС).

Експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів.

У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

При організації експлуатації газорозподільних систем та проведення робіт з технічного їх обслуговування і ремонту Оператор ГРМ повинен дотримуватися інструкцій і правил технічної експлуатації газорозподільних систем, правил безпеки систем газопостачання, державних стандартів, передбачених чинними нормативно-правовими актами України (пункти 1, 4, 5 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРС).

Оператор ГРМ для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ) закуповує природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) або отримує послуги постачання природного газу на підставі договору постачання природного газу, укладеного з постачальником природного газу на загальних підставах та ринкових умовах (абз. 2 п. 4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРС).

У разі виникнення аварії або надзвичайної ситуації, яка загрожує безпеці функціонування ГРМ, Оператор ГРМ негайно вживає заходів, які мають на меті усунення аварійної ситуації, а також відновлення належної роботи ГРМ згідно з планом локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій, розробленим відповідно до вимог чинного законодавства (пункт 9 розділу ХІІІ Кодексу ГРС).

Об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами - підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави (пункт 7 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС).

Згідно пункту 8.13. розділу VІІІ Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285 (далі - НПАОП), роботи з ліквідації наслідків аварій повинні виконуватися експлуатаційними підрозділами газорозподільних підприємств (службою аварійно-відновлювальних робіт та/або службою підземних газопроводів) після локалізації аварійної ситуації.

Після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів в населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.

Для забезпечення своєчасного виконання аварійно-відновлювальних робіт газорозподільні підприємства повинні мати запас матеріалів і запасних частин об`єктового рівня, створений відповідно до вимог Порядку створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2001 року № 308 (пункт 8.14. розділу VІІІ НПАОП).

Роботи з локалізації і ліквідації аварій проводяться без наряду-допуску та до усунення прямої загрози життю людей і пошкодженню матеріальних цінностей.

Після усунення загрози роботи з приведення газопроводів і газового обладнання в технічно справний стан повинні проводитися за нарядом-допуском.

Якщо аварія від початку до кінця ліквідується аварійною службою, складання наряду-допуску не вимагається (пункт 8.15. розділу VІІІ НПАОП).

Розподільні газопроводи - це зовнішні газопроводи, що забезпечують подачу газу від джерел газопостачання до газорегуляторних пунктів міст, селищ та сіл, промислових підприємств, ТЕС та ГРЕС, котелень, сільськогосподарських підприємств, підприємств комунально-побутового обслуговування населення, житлових і громадських будинків та інших споживачів газу (п. 3.45 розділу 3 ДБН В.2.5-20:2018 "Газопостачання").

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Пошкодження надземної частини підземного розподільчого газопроводу середнього тиску Ш 57 мм довжиною 10 м газопроводу в м. Ватутіне та неконтрольований витік газу були наслідком наїзду 20.11.2019 року близько 12 год. 15 хв. на вказаний газопровід автомобіля DAF державний номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.02.2020 у справі № 405/9046/19 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Обставини аварії, встановлені за результатами розслідування, проведеного комісією у складі працівників позивача, та викладені в Акті від 29.11.2019 розслідування некатегорійної аварії на розподільчому газопроводі, що сталася 20.11.2019 о 12 год. 15 хв. за адресою: мікрорайон "Аварійний" м. Ватутіне Черкаської області, та складених до нього додатків, не суперечать обставинам, наведеним в постанові Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.02.2020 у справі № 405/9046/19, а тому суд вважає їх достовірно встановленими.

Суд вважає доводи позивача про те, що ним в межах виконання функцій оператора газорозподільної системи було виконано роботи, пов`язані з локалізацією аварійної ситуації, ліквідацією наслідків пошкодження газопроводу та відновлення подачі газу в газові мережі, обґрунтованими.

Цивільна-правова відповідальність власника та законних володільців (користувачів) автомобіля DAF державний номер НОМЕР_1 станом на 20.11.2019 була застрахована у ПрАТ "СК "Уніка".

Отже розмір вимог позивача до відповідача обмежений положеннями статей 22, 31 Закону ОСЦПВ та становить 67 587,78 грн., як було визначено згідно висновку судового експерта ТОВ "Контакт-сервіс" Гнатка Віктора Григоровича № 10/21/буд. від 07.06.2021 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи. При цьому, судом зменшено розмір страхового відшкодування на суму франшизи в розмірі 1000 грн., визначеної в Договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8827994.

Твердження відповідача про наявність у позивача обов`язку зберігати пошкоджене майно (розподільчий газопровід) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна, суд вважає помилковими виходячи з того, що вказаний обов`язок стосується пошкодженого майна (транспортних засобів), яким розподільчий газопровід не є в розумінні Закону ОСЦПВ.

Чинним законодавством не передбачено здійснення державної реєстрації та обліку розподільчих газопроводів у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допуск до дорожнього руху.

Щодо розподільчих газопроводів не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу, про що свідчить зміст розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року № 566 (у редакції розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.04.2019 року № 538).

Доказів здійснення відповідачем страхового відшкодування згідно пункту 37.1.3 статті 37 Закону ОСЦПВ до суду не подано, виплати не здійснено.

За приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань по Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.03.2019 № АМ/8827994 та здійснення страхової виплати позивачу за шкоду, заподіяну його майну позивача у розмірі 67 587,78 грн., відповідачем не надано.

З огляду на викладене та вищенаведені приписи чинного законодавства суд вважає заявлені вимоги задовольнити частково на суму 67 587,78 грн.

Відповідно ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору в сумі 1855,33 грн. та витрати, пов`язані з проведенням в даній справі судової експертизи в розмірі 7 061,19 грн., пропорційно задоволеним вимогам.

В іншій частині витрати на оплату судового збору та витрати, пов`язані із проведенням в даній справі експертизи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (, вул. Саксаганського, 70А, м. Київ, 01032) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" (, вул. М. Залізняка, 142, м. Черкаси, 18000) 67587,78 грн. (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят сім грн. 78 коп.) на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням газопроводу, 1855,33 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять грн. 33 коп.) витрат на оплату судового збору та 7061,19 грн. (сім тисяч шістдесят одна грн. 19 коп.) витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.11.2021.

СУДДЯ К.І. Довгань