ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 903/890/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

скаржника АТ "Аграрний фонд": Полянський Є. А.

розглянув у відкритому судовому касаційну скаргу Акціонерного товариства "Аграрний фонд"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021

у складі колегії суддів: Саврія В. А. (головуючого), Гудак А. В., Розізнаної І. В.

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

до Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне агентство резерву України

про стягнення 685 158,08 грн

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Хронологія розгляду справи

1. Рішенням Господарського суду Волинської області від 11.03.2020 у справі № 903/890/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2020, позов Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (далі - АТ "Аграрний фонд", скаржник, касатор) до Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне агентство резерву України про стягнення 685 158,08 грн було задоволено частково, постановлено стягнути з Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2" на користь АТ "Аграрний фонд" 565 962,44 грн, з них: 352 235 грн основної заборгованості, 168 043,05 грн інфляційних втрат, 45 684,39 грн 3% річних, 8 489,43 грн витрат позивача пов`язаних з оплатою судового збору, у задоволенні позову в частині стягнення 119 195,61 грн, з них: 87 539,16 грн пені та 31 656,45 грн штрафу - відмовлено.

2. 17.07.2020 на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 11.03.2020 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі № 903/890/19 Господарським судом Волинської області було видано відповідний наказ.

3. 07.08.2020 за виданим виконавчим документом відкрито виконавче провадження із присвоєнням йому номеру АСВП № 62759389 (державний виконавець Бенещук Л. М.).

4. Згідно постанови про передачу виконавчого провадження № 62759389 від 14.09.2020 зазначене виконавче провадження було передане до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

5. У подальшому виконавче провадження АСВП № 62759389 було приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП №57212311 (державний виконавець Трофимюк П. В.).

6. 13.10.2020 постановою державного виконавця (державний виконавець Трофимюк П. В.) у межах виконавчого провадження ВП № 62759389 стягувачу (АТ "Аграрний фонд") був повернутий виконавчий документ (наказ Господарського суду Волинської області від 17.07.2020 № 903/890/19) на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Короткий зміст скарги

7. 09.11.2020 за вх.№ 01-52/21/20 на адресу Господарського суду Волинської області від АТ "Аграрний фонд" надійшла скарга від 04.11.2020 № 02-08/1/2883 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), котрі, на думку скаржника, полягали у прийнятті неправомірної постанови від 13.10.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 62759389, у зв`язку з чим скаржник просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюка Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 62759389;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.10.2020 у виконавчому провадженні № 62759389;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюка Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 62759389;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відновити виконавче провадження № 62759389;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вжити невідкладні заходи щодо розшуку та стягнення грошових коштів з боржника, в тому числі, шляхом звернення стягнення на виявлене майно боржника.

8. В обґрунтування скарги, АТ "Аграрний фонд", посилаючись на положення статей 28, 37, 48, 74 Закону України "Про виконавче провадження", статей 197, 339. 340 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статті 5 Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, пункту 10 Розділу 1 Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, вказує, що державним виконавцем у виконавчому провадженні № 62759389 не було вчинено усі дії передбачені законом, що спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також не було направлено запити до всіх органів влади, які відповідно до законодавства володіють інформацією, а відтак, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.10.2020 у виконавчому провадженні № 62759389 винесено з порушеннями вимог законодавства та без належних на те підстав.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

9. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.12.2020 у справі № 903/890/19 скаргу АТ "Аграрний фонд" задоволено частково:

- визнано неправомірною бездіяльність Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюка Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 62759389;

- визнано неправомірними дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюка Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 62759389 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу;

- визнано недійсною постанову Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Трофимюка Павла Володимировича про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.10.2020 у виконавчому провадженні № 62759389;

- зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відновити виконавче провадження № 62759389;

- скаргу в частині зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вжити невідкладні заходи щодо розшуку та стягнення грошових коштів з боржника, в тому числі шляхом звернення стягнення на виявлене майно боржника, залишено без задоволення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

10. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 у справі № 903/890/19 в задоволенні апеляційної скарги державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.12.2020 - відмовлено. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.12.2020 у справі № 903/890/19 - скасовано. Провадження у справі № 903/890/19 за скаргою АТ "Аграрний фонд" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закрито.

11. Зазначена постанова апеляційного суду обґрунтована тим, що оскарження дій державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому скарга АТ "Аграрний фонд" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, відтак провадження з її розгляду підлягає закриттю.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

12. Постановою Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 903/890/19 касаційну скаргу АТ "Аграрний фонд" задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 у справі № 903/890/19 скасовано, а справу направлено до Північно-західного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

13. Суд касаційної інстанції зазначив про передчасність висновків суду апеляційної інстанції щодо закриття провадження, оскільки апеляційний господарський суд, не встановив саму структуру зведеного виконавчого провадження ВП № 57212311, тобто за правилами якої/яких юрисдикцій були винесені судові рішення на виконання яких відкрито виконавчі провадження, що об`єднані у зведене, та до якого включено виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Волинської області від 17.07.2020 № 903/890/19.

14. Також Верховний Суд зауважив, що судом апеляційної інстанції не було достеменно встановлено обставини виведення/не виведення спірного виконавчого провадження зі зведеного.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції після нового розгляду

15. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 903/890/19 апеляційну скаргу державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.12.2020 - залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.12.2020 у справі № 903/890/19 - скасовано, провадження у справі № 903/890/19 за скаргою АТ "Аграрний фонд" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) закрито.

16. Суд апеляційної інстанції з`ясувавши при новому розгляді справи обставини щодо наявності зведеного виконавчого провадження, в якому виконуються як рішення господарських судів, так судів цивільної та адміністративної юрисдикції, дійшов до висновку, що оскарження дій державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому скарга АТ "Аграрний фонд" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, відтак провадження з її розгляду підлягає закриттю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17. У касаційній скарзі АТ "Аграрний фонд" просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 903/890/19 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Волинської області від 29.12.2020.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

(АТ "Аграрний фонд")

18. Підставою касаційного оскарження судового рішення скаржником визначено приписи частини другої статті 287 ГПК України і в обґрунтування доводів касаційної скарги касатор посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

19. Не погоджуючись з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність розгляду цієї скарги в порядку адміністративного судочинства скаржник посилається зокрема на таке:

- судом не враховано факт встановлений в ухвалі від 29.12.2020 у справі № 903/890/19 ненадання державним виконавцем у визначеному ГПК України порядку доказів виконання частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження";

- судом апеляційної інстанції порушено приписи частини третьої статті 269 ГПК України, оскільки долучено до матеріалів справи нові докази всупереч запереченням скаржника;

- на момент винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.10.2020 виконавче провадження № 62759389 не перебувало у складі зведеного виконавчого провадження, а тому у суду були відсутні підстави для застосування статті 175 ГПК України;

- апеляційним судом в порушення приписів частини дев`ятої статті 80 ГПК України відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про не долучення до матеріалів справи документів поданих відділом ДВС;

- закриття провадження, яке перебуває у зведеному виконавчому провадженні без попереднього виведення є порушенням пункту 16 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5;

- суд апеляційної інстанції порушив приписи частини другої статті 266 ГПК України, оскільки закрив провадження у справі не врахувавши, що така вимога в апеляційній скарзі не ставилася.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

(Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

20. У відзиві на касаційну скаргу державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюк П. В. просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін вказуючи на правильність та обґрунтованість висновку про закриття провадження за скаргою у зв`язку із наявністю зведеного виконавчого провадження в якому об`єднано виконання судових рішень ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду апеляційної інстанції

21. Об`єктом касаційного перегляду є постанова апеляційного господарського суду, якою закрито провадження у справі за скаргою на дії посадової особи органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа.

22. З урахуванням доводів наведених у касаційній скарзі та змісту оскаржуваного судового рішення Верховному Суду у цій справі необхідно з`ясувати правомірність та обґрунтованість закриття провадження у справі за скаргою на дії посадової особи органу державної виконавчої служби у зв`язку із наявністю зведеного виконавчого провадження в рамках якого було прийнято оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа.

23. Здійснивши розгляд касаційної скарги, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши дотримання господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду враховуючи приписи статті 300 ГПК України щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшов таких висновків.

24. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

25. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

26. Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

27. Відповідно до статті 339 та частини першої статті 340 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

28. У частині першій статті 447 та частині першій статті 448 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

29. Зазначеними нормами ГПК України, ЦПК України і Закону України "Про виконавче провадження" не урегульовано порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень при вчиненні дій у зведеному виконавчому провадженні.

30. Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

31. Згідно зі статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

32. Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

33. Водночас цим законом не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

34. Разом з тим за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

35. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено, а тому учасники виконавчого провадження оскаржують одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби в судах різних юрисдикцій.

36. Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

37. Частиною першою статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

38. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

39. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

40. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

41. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі № 589/117/17.

42. У статті 287 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

43. Так, згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

44. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

45. У частині п`ятій статті 287 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

46. Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

47. Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

48. Колегія суддів зауважує, що наведена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13, № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 та від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16.

49. Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно постанови від 14.09.2020 виконавче провадження № 62759389 було передане до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який постановою від 16.09.2020 приєднав його до зведеного виконавчого провадження № 57212311, яке веде Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області.

50. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що обліковою карткою на зведене виконавче провадження АСВП № 57212311 за виконавчими документами про стягнення заборгованості із ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2", в такому об`єднано виконання судових рішень у 148 виконавчих провадженнях про стягнення з боржника загальної суми боргу в розмірі 17 392 885,55 грн, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, зокрема: Луцького міськрайонного суду Волинської області (№ з/п 1-20, 23-54, 56-79, 81-119, 121-125, 127-128, 134), Господарського суду Волинської області (№ з/п 21, 22, 120, 129-133, 135-146), Волинського окружного адміністративного суду (№ з/п 55, 126, 147, 148).

51. Отже, як вірно зазначив апеляційний господарський суд, предмет скарги позивача стосується оскарження дій посадової особи органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа, яке вже перебувало у зведеному виконавчому провадженні з виконання рішень суду, ухвалених за правилами різних юрисдикцій.

52. Відтак, оскарження дій посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

53. З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Волинської області від 29.12.2020 у справі № 903/890/19 та закриття провадження у справі щодо розгляду скарги АТ "Аграрний фонд" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

54. Посилання скаржника про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.10.2020 виконавче провадження № 62759389 не перебувало у складі зведеного виконавчого провадження, а закриття провадження, яке перебуває у зведеному виконавчому провадженні без попереднього виведення є порушенням пункту 16 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 спростовується встановленими апеляційним господарським обставинами про те, що виконавче провадження № 62759389, не виведене зі складу зведеного виконавчого провадження № 57212311 (доказів протилежного суду не надано, відсутні такі докази і в матеріалах справи), а відтак оскаржувана постанова була винесена в межах зведеного виконавчого провадження (без виведення виконавчого провадження № 62759389 зі складу із зведеного виконавчого провадження).

55. Судом також відхиляються аргументи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції приписів частини дев`ятої статті 80 та частини третьої статті 269 ГПК України при долученні нових доказів, оскільки такі докази існували на момент прийняття ухвали судом першої інстанції та відповідні процесуальні дії судом апеляційної інстанції здійснювались на виконання вказівок Верховного Суду викладених у постанові від 07.07.2021 у цій справі при направленні справи на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду, які в силу приписів частини першої статті 316 ГПК України є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

56. Також відхиляються доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної скарги приписів частини другої статті 266 ГПК України у зв`язку із закриттям провадження за відсутності такої вимоги в апеляційній скарзі, оскільки згідно з частиною другою статті 278 ГПК України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

57. З аналогічних вищевикладеному в пункті 57 цієї постанови мотивів відхиляються судом аргументи скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції факту встановленого в ухвалі від 29.12.2020 у справі № 903/890/19 щодо ненадання державним виконавцем у визначеному ГПК України порядку доказів виконання частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

58. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц вказано, що апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

59. Із змісту оскаржуваних судових рішень слідує, що скаржником при подачі скарги до суду першої інстанції не наводились аргументи щодо ненадання державним виконавцем у визначеному ГПК України порядку доказів виконання частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження". До того ж наведені доводи касатора прямо не корелюють та не спростовують правомірного висновку суду апеляційної інстанції про необхідність закриття провадження за скаргою.

Щодо суті касаційної скарги

60. Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження в суді касаційної інстанції та не спростовують правильність висновку суду апеляційної інстанції про правомірність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.

61. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

62. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення ЄСПЛ у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

63. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У цій справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

65. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

66. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги АТ "Аграрний фонд" зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

Щодо судових витрат

67. Відповідно до статті 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

68. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржуваного судового рішення витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у відповідності до приписів статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норми права

69. Спори про оскарження постанови про повернення виконавчого документа, яка була прийнята в межах зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, за відсутності доказів виведення відповідного виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Аграрний фонд" залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 903/890/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк