УХВАЛА

м. Київ

26.11.2021Справа № 910/10035/21 (910/18854/21)
Суддя Господарського суду міста Києва Мандичев Д.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100; ідентифікаційний код 23494714)

про припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності

у межах справи № 910/10035/21

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 № 910/10035/21 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання.

18.11.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення права власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) та скасування державної реєстрації права власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), номер запису про право власності № 44302778 від 28.09.2021.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), право власності на яку зареєстроване за Акціонерним товариством «Альфа-Банк».

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник вказав, що квартира АДРЕСА_2 передана Акціонерному товариству «Альфа-Банк» в іпотеку в якості забезпечення за кредитним договором від 27.07.2005 № 014-695-КП на підставі договору іпотеки від 27.07.2005 № 014-695-ЗП, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., та зареєстрованого за № 1732.

Після відкриття провадження у справі № 910/10035/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» здійснило державну реєстрацію права власності на спірну квартиру на підставі дублікату договору іпотеки від 27.07.2005 № 014-695-ЗП, виданого 01.06.2018.

Таким чином, заявник стверджує, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» може здійснити відчуження спірної квартири до постановлення рішення в даній справі № 910/18854/21, що призведе до ускладнення збереження майна та повернення квартири у власність ОСОБА_1 в разі задоволення його позову судом.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У той же час, метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, щодо захисту яких пред`явлено позов, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, позивачем не долучено до матеріалів заяви жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення Акціонерним товариством «Альфа-Банк» дій, направлених на можливе відчуження квартири АДРЕСА_2 , на користь третіх осіб. Саме лише здійснення ним реєстрації права власності на спірну квартиру не доводить наявність намірів на подальше її відчуження.

Відтак, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення в даній справі. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

При цьому, системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано: 26.11.2021.

Суддя Д.В. Мандичев