ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021 Справа № 917/1349/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" вул. Великотирнівська, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36040;

до Фізичної особи-підприємця Усова Дмитра Володимировича АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 6098,48грн

Встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 1506/21 від 25.08.2021) про стягнення з Фізичної особи-підприємця Усова Дмитра Володимировича заборгованості за Договором №64 суборенди нежитлового приміщення від 31.10.2019 в розмірі 6098,48грн, з яких 5114,20грн - основний борг, 701,36грн - інфляційні збитки, 282,92грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за Договором суборенди нежитлового приміщення від 01.10.2019 у зв`язку з чим позивач вказує на наявність у останнього заборгованості.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021 даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою від 30.08.2021 судом відкрито провадження у справі №917/1349/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 30.08.2021 направлялась відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві - АДРЕСА_1 , що також співпадає з його місцезнаходженням за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 20-21), проте була повернута підприємством зв`язку до господарського суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 40-42).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч.7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 30.08.2021 вважається врученою відповідачу.

Також, ухвала Господарського суду Полтавської області від 30.08.2021 по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному вебпорталі судової влади України забезпечення з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на зазначене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні в справі докази, суд встановив наступне.

01 жовтня 2019року між Товариством з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" (орендар, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Усовим Дмитром Володимировичем (суборендар, відповідач) був укладений Договір №64 суборенди нежитлового приміщення (далі - Договір; а.с. 10).

За умовами Договору, Орендар зобов`язався передати, Суборендар прийняти у тимчасове користування нежитлове приміщення (позначене на плані "Д-1", що є невід`ємною частиною цього Договору), загальною площею 78,6 кв.м. (об`єкт - Суборенди), яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Великотирнівська, 7, АС Полтава-1, для розміщення лісопильного та стругального виробництва (пункти 1.1., 1.2. Договору).

Право на передачу об`єкта суборенди в користування належить Орендарю за цим Договором на підставі Договору оренди №2 від 07.08.2017, за яким власником (орендодавцем) об`єкта нерухомого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваавтотранс", а Товариство з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" є орендарем (п.1.3 Договору).

При укладенні Договору сторони погодили, що початком строку суборенди починається з дати підписання Акту приймання-передачі; закінчення строку (останній день суборенди) - 30 вересня 2020року (п. 3.2. Договору).

01 жовтня 2019 року між сторонами був підписаний акт приймання-передачі (додаток № 1 до Договору), на підставі якого Позивач передав, а Відповідач прийняв у строкове платне користування Об`єкт суборенди - нерухоме майно - нежитлове приміщення (а.с.11).

Додатковою угодою № 1 від 01 жовтня 2019р. до Договору, сторонами узгоджені розміри орендної плати за користування Об`єктом суборенди.

Так згідно п.5.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 19.10.2019) за користування Об`єктом суборенди відповідач зобов`язався сплачувати позивачу орендну плату за період з 01.10.2019 по 01.02.2020 в розмірі 2 971,08грн за весь Об`єкт суборенди.

Пунктами 5.3. та 5.4. Договору визначено, що орендна плата сплачується Суборендарем щомісяця до 20-го числа з попередньою оплатою. Суборендар зобов`язаний сплачувати орендну плату не пізніше строку зазначеного в даному Договорі, незалежно від факту одержання ним зазначених рахунків. При неотриманні рахунків, Відповідач зобов`язаний самостійно розрахувати розмір орендної плати відповідно умов Договору.

Крім того, сторони погодили, що протягом терміну дії Договору, на підставі п. 5.5. Договору, Суборендар протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунків Орендарем зобов`язаний компенсувати витрати на комунальні послуги, якими він користується (електроенергія, водопостачання, опалення, вивіз побутових відходів й т.д.).

Як зазначає позивач відповідачу були надані рахунки на оплату орендних платежів та відшкодування комунальних послуг № 2477 від 31.10.2019 на суму 3057,10 грн та № 2739 від 30.11.2019 на суму 3057,10 грн, але зазначені рахунки не були оплачені.

Претензією (вих. №601/183 від 28.05.2020) позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 6114,20грн, яка була залишена відповідачем без реагування.

В подальшому в рахунок сплати заборгованості відповідачем було перераховано на рахунок позивача 1000,00грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 12-13). Інших доказів сплати заборгованості за Договором №64 суборенди нежитлового приміщення від 01.10.2019 матеріали справи не містять.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5114,20грн. заборгованості Договором №64 суборенди нежитлового приміщення від 01.10.2019.

Окрім того, за неналежне виконання умов Договору, відповідачем в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано (за період з 01.01.2020 по 31.07.2021) та заявлено до стягнення 701,36грн інфляційних збитків та 282,92грн 3% річних.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 Цивільною Кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір суборенди нежитлового приміщення №64 від 01.10.2019 (а.с. 10), укладено у письмовій формі, підписано сторонами, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України; сторонами погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже, дотримання положень такого Договору є обов`язковим для сторін.

Відповідач прийняв у користування нерухоме майно - нежитлові приміщення, за адресою: 36040, Полтавська область, м. Полтава, вул. Великотирновська, 7, АС Полтава - 1, загальною площею 78,6 кв.м, що підтверджується Актом приймання - передачі від 01.10.2019 (а.с.11).

Відповідно до пункту 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу пункту 1 статті 291 Господарського кодексу України не допускається.

Так, згідно з ч. 1ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Умовами п.п. 5.1., 5.5 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 01.10.2019) сторони погодили, що за надане приміщення відповідач зобов`язується щомісячно сплачувати позивачу орендну плату у розмірі 2 971,08грн в місяць та вартість комунальних послуг.

Однак, відповідач свої договірні зобов`язання в частині оплати орендної плати та комунальних платежів не виконав в повному обсязі.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість за Договором суборенди нежитлового приміщення №64 від 01.10.2019 становить 5114,20грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів оплати та відповідачем жодним чином наявність заборгованості не спростована, при цьому строк виконання зобов`язань з її оплати є таким, що настав.

За відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, факт невиконання відповідачем зобов`язання перед позивачем за Договором приймається судом як юридичний факт із подальшими відповідними наслідками.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 701,36грн інфляційних збитків та 282,92грн 3% річних за період з 01.01.2020 по 31.07.2021 (розрахунок в мат. справи а.с.5-6).

Судом здійснено перевірку правильності розрахунку 3% річних та інфляційних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Заявлені позивачем вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних суд визнає правомірними та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених сум.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.11 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені документальними доказами та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Усова Дмитра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт НОМЕР_2 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 30.03.2004 року) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" (вул. Великотирнівська, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36040; ) 5114,20грн - основного боргу, 701,36 грн - інфляційних збитків, 282,92грн - 3% річних та 2270,00грн - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення підписано 24.11.2021.

Суддя Ореховська О.О.