номер провадження справи 22/11/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 Справа № 908/2748/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Вінокуров В.В., довіреність № 01-12/206 від 01.12.2020

від відповідача - Погосян С., довіреність № 2809 від 02.09.2019

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2748/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (вул. Червоноармійська, буд. 57/3, м. Київ, 03006)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032)

про стягнення 2 226 221,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" звернулося до Господарського суду Запорізької області через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою (вих. № 436/3-П від 23.09.2021) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2168224,80 грн. основного боргу, 30374,54 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з травня по серпень 2021, 27622,59 грн. 3% річних, нарахованих за період з 21.04.2021 по 23.09.2021.

Позов обґрунтований ст.ст. 11, 509, 625 ЦК України, умовами договору поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020.

Згідно з позовною заявою, за умовами договору № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020 позивачем були здійснені поставки товару, що підтверджується видатковими накладними, переліченими у позові. Позивачем були зареєстровані податкові накладні на відвантажений товар за першою подією - фактом відвантаження. Відповідач товар не оплатив, заборгованість склала 2168224,80 грн. У відповіді на претензію позивача щодо сплати заборгованості, відповідач листом від 14.09.2021 повідомив про оплату товару після розподілу відповідачем коштів. Визнання відповідачем претензії свідчить про визнання ним основного боргу за договором.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві, що надійшов до суду 18.10.2021, визнав укладення між сторонами договору № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020. Позивачем дотриманий порядок надання документів для оплати частини товару у розмірі суми ПДВ, оскільки податкові накладні на електронну адресу ВП ЗАЕС направлені, проте вважає, що строк, на протязі якого необхідно сплатити вартість товару у розмірі суми ПДВ, у договорі не встановлений та, відповідно, у відповідача не виник обов`язок з її оплати. Таким чином, відповідно до п. 3.2 договору, 20.04.2021 - останній 60-й день виконання грошового зобов`язання з оплати відповідачем вартості поставленого товару у розмірі 1806854,00 грн. без ПДВ. Семиденний строк для виконання відповідачем зобов`язання за договором у частині оплати суми ПДВ - 361370,80 грн., враховуючи приписи ст. 530 ЦК України, розпочався з 20.08.2021 (день отримання претензії позивача), а закінчився - 26.08.2021. Вважає, що позивач неправильно визначив строки виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару, що у свою чергу спричинило неправомірне нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2748/21 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.09.2021 суддею Ярешко О.В. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі № 908/2748/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.10.2021.

Ухвалою суду від 29.09.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" про проведення судового засідання у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання 26.10.2021 о/об 11 год. 00 хв. у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів позивача - програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua (EasyCon).

Ухвалою суду від 26.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про передачу справи № 908/2748/21 за підсудністю на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою суду від 26.10.2021 закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.11.2021.

Ухвалою суду від 26.10.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" про проведення судового засідання 22.10.2021 об 11 год. 00 хв. у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання 22.11.2021 о/об 11 год. 00 хв. у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua (EasyCon).

Ухвалою суду від 11.11.2021 задоволено клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про проведення судового засідання у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання 22.11.2021 о/об 11 год. 00 хв. у справі 908/2748/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua (EasyCon).

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 22.11.2021 судом справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (постачальник, позивач у справі) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець, відповідач у справі) укладений договір поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно з наведеною у зазначеному пункті договору специфікацією на загальну суму 2168224,80 грн. з ПДВ.

Умовами п. 1.3 договору сторони визначили, що строк поставки товару: грудень 2020.

Відповідно до п. 3.1 договору, вартість товару за договором складає 1806854,00 грн., крім того ПДВ 20% - 361370,80 грн., загальна вартість складає 2168224,80 грн.

Згідно з п. 3.2, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки товару в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником податкової в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку, але не раніше строків оплати, передбачених пунктом 3.2 цього договору (пункт 3.3).

За пунктами 4.1-4.4 договору, поставка товару відбувається на умовах Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDР - м. Енергодар, вантажоодержувач: ЗВ ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133, (склад № 2), м. Енергодар, Запорізької області. Поставка продукції відбувається в строки згідно п. 1.2. Товар, що поставляється, повинен супроводжуватись наступними документами: а) видаткова накладна - 3 прим., б) документ про якість (оригінал або копія, завірена постачальником); в) рахунок-фактура. Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством, з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

Згідно з п. 12.1, договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2021.

Позивачем був виписаний відповідачу рахунок № Х0033644 від 21.12.2020 на суму 2168224,80 грн.

Із матеріалів даної справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар:

- на суму 326119,50 грн. на підставі видаткової накладної № Х0033610 від 06.01.2021;

- на суму 102624,00 грн. на підставі видаткової накладної № Х0002064 від 03.02.2021;

- на суму 1739481,30 грн. на підставі видаткової накладної № Х0002064 від 03.02.2021, що разом складає 2168224,80 грн.

Позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні в електронній формі: № 86 від 06.01.2021 (реєстрація 21.01.2021), № 471 від 03.02.2021 (реєстрація 28.02.2021), № 2332 від 19.02.2021 (реєстрація 13.03.2021).

Позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 436/1-П від 19.08.2021, якою вимагав у п`ятиденний строк з моменту її пред`явлення погасити заборгованість за договором.

У відповіді на претензію вих. № 28-23/22645 від 14.09.2021, відповідач зазначив про відсутність можливості виконати зобов`язання в частині оплати поставленого товару у строк, встановлений договором № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020, у зв`язку зі складною ситуацією, що склалася на ринку електричної енергії. Зазначив, що після розподілу ДП «НАЕК «Енергоатом» коштів, поставлений товар за договором буде оплачений.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору поставки товару.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини укладення договору № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020 поставки товару та реєстрацію електронних податкових накладних, а також їх направлення на електронну адресу відповідача, відповідач визнав у відзиві.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Заперечення відповідача щодо відсутності обов`язку оплати частини вартості товару у розмірі суми ПВД суд відхиляє, виходячи з такого.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Судом встановлено факт внесення позивачем в Єдиний реєстр податкових накладних відомостей щодо податкових накладних по поставці товару за договором. Вказану обставину відповідач визнав.

Зазначення у п. 3.3 договору, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених ПК України випадках та порядку, не змінює строку щодо оплати товару в частині суми ПДВ.

У даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної, у разі чого покупець повинен здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку - 60-ти календарних днів з дати поставки товару у повному обсязі.

Відповідно до п. 7.6 договору, лише у випадку ненадання постачальником покупцю, в строк визначений чинною редакцією ПК України, електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 договору на суму ПДВ.

Товар у повному обсязі (на суму 2168224,80 грн.) був поставлений відповідачу 19.02.2021, відтак кінцевим строком оплати товару з урахуванням суми ПДВ було 20.04.2021.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020 склала суму 2168224,80 грн., що підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2168224,80 основного боргу, позов у цій частині визнається судом обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/1307/19 викладений правовий висновок, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних та зазначає, що позивачем визначено період нарахування річних з 21.04.2021 по 23.09.2021, кількість днів прострочення 155. Разом з тим, за вказаний період кількість днів прострочення - 156. Відтак, суд виходить з кількості днів прострочення 155, що визначено позивачем.

Складені позивачем розрахунки 3% річних (кількість днів прострочення 155) та інфляційних втрат визнаються судом правильними. З відповідача на користь позивача слід стягнути 27662,59 грн. 3% річних та 30374,54 грн. інфляційних втрат.

Таким чином, позов у цілому судом задовольняється повністю.

У позовній заяві позивач просив зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання такого рішення відповідачем з вказівкою на правила розрахунку остаточної суми таких платежів щодо основного боргу.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне, враховуючи вказані приписи процесуального законодавства та клопотання позивача, зазначити в рішенні про здійснення нарахування 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 24.09.2021 до моменту остаточного виконання рішення суду, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, за формулою: С х 3 х Д : 365 (або 366 днів, виходячи з фактичної кількості днів у році, за який здійснюється розрахунок): 100, де: С - сума основного боргу; 3 - розмір процентів; Д - кількість днів прострочення.

6. Розподіл судових витрат

Згідно з п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 33393,33 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Позивач у судовому засіданні 22.11.2021 заявив, що відповідно до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України докази понесення позивачем судових витрат надасть суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи викладене, суд при ухваленні рішення не здійснює розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (вул. Червоноармійська, буд. 57/3, м. Київ, 03006, код ЄДРПОУ 23522 (два мільйони сто шістдесят вісім тисяч двісті двадцять чотири) грн. 80 коп. основного боргу, 30374 (тридцять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 54 коп. інфляційних втрат, 27622 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять дві) грн. 59 коп. 3% річних, 33393 (тридцять три тисячі триста дев`яносто три) грн. 33 коп. судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення здійснити нарахування 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 24.09.2021 до моменту остаточного виконання рішення суду, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, за формулою: С х 3 х Д : 365 (або 366 днів, виходячи з фактичної кількості днів у році, за який здійснюється розрахунок): 100, де: С - сума основного боргу; 3 - розмір процентів; Д - кількість днів прострочення.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 26 листопада 2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко