Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1468/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Калиновська О.М., адвокат, ордер серії ЛВ №162082 від 05.02.21р (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Лемберг"

до Державного підприємства "Грозинське"

про стягнення 285 717,92 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 16.12.2020 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Лемберг" до Державного підприємства "Грозинське" відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, перше засідання з розгляду справи по суті призначено на 28.01.2021 о 11:00.

Відповідно до ухвали суду від 28.01.2021 ухвалено розглянути справу №906/1468/20 за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання, призначене на 28.01.2021 для розгляду справи по суті, підготовчим засіданням; продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів по 16.03.21р, відкладено підготовче засідання на 23.02.2021 о 15:30; встановлено сторонам спору строки для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ухвали суду від 23.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 22.03.2021 року о 14:30, серед іншого залишено без розгляду по суті клопотання представника відповідача від 23.02.21р. (вх. г/с №02-44/332/21) про витребування доказів; зобов`язав відповідача виконати вимоги ухвали суду від 28.01.2021 року в частині подання письмових пояснень; приєднав до матеріалів справи на час вирішення по суті та набранням рішення суду законної сили письмові докази в оригіналі, а саме: договір поставки мінеральних добрив № 48-2/20 від 31.03.2020року; специфікацію від 31.03.2020р. (додаток №1); специфікацію від 10.04.2020р. (додаток №2); специфікацію від 13.05.2020р. (додаток № 3); специфікацію від 26.05.2020р. (додаток № 4); специфікацію від 17.06.2020р. (додаток № 5); специфікацію від 30.06.2020р. (додаток № 6); видаткову накладну №133 від 07.04.2020 р.; видаткову накладну №146 від 10.04.2020 р.; видаткову накладну №266 від 13.05.2020 р.; видаткову накладну №307 від 26.05.2020 р.; видаткову накладну № 410 від 17.06.2020 р.; видаткову накладну № 453 від 30.06.2020 р.; повернення постачальнику №29 від 02.11.2020р.; ТТН №Р133 від 07.04.2020року; ТТН №Р146 від 10.04.2020року; ТТН №Р266 від 13.05.2020року; ТТН №Р307 від 26.05.2020року; ТТН №Р410 від 17.06.2020року; ТТН №Р453 від 30.06.2020року; акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 -23.07.2020; додаткову угоду №1 від 02.11.2020р. до договору поставки мінеральних добрив № 48-2/20 від 31.03.2020р.

Відповідно до ухвали суду від 22.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 20.04.2021 року о 12:00.

Відповідно до ухвали суду від 20.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 17.05.2021 о 12:00.

Відповідно до ухвали суду від 17.05.2021 зупинено провадження у справі №906/1468/20 на час розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/12876/19, яка містила виключну правову проблему щодо застосування у системному зв`язку з нормами інших законодавчих актів статей 3,549,628,629 ЦК України та статті 61 Конституції України.

Відповідно до ухвали суду від 09.08.2021 провадження у справі №906/1468/20 поновлено, оскільки підстави, які зумовили зупинення провадження у справі №906/1468/20 відпали, до матеріалів справи приєднано копію постанови ВП ВС від 01.06.2021 року у справі №910/12876/19.

Відповідно до ухвали суду від 06.09.2021 призначено підготовче засідання на 28.09.2021 року о 11:00.

Відповідно до ухвали суду від 28.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.09.2021 о 11:00.

Відповідно до ухвали суду від 30.09.2021 виправлено описку у п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 28.09.2021 щодо дати судового засідання на 25.10.2021 о 11:00.

Відповідно до ухвали суду від 25.10.2021 продовжено строк розгляду справи по суті на 30 календарних днів по 28.11.2021 включно та відкладено розгляд справи по суті на 04.11.2021 о 11:00.

Відповідно до ухвали суду від 04.11.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 23.11.2021 о 12:00.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 23.11.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Лемберг" звернулося до суду з позовом до відповідача Державного підприємства "Грозинське" про стягнення на його користь 209 277,02грн основного боргу, 11047,09грн пені, 41 855,44грн штрафу, 22094,18грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 1444,01грн інфляційних втрат.

В обґрунтування підстав поданого позову, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання згідно умов, порядку та строків, визначених Договором поставки мінеральних добрив №48-2/20 від 31.03.2020 року.

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Доводить, що поставлені мінеральні добрива виробництва "Агрі-текно Фортілізіантес" у кількості 994, 74 літра вартістю 338517,20грн відповідно до вищевказаного договору не відповідають якості, встановленої ГОСТ 21560.0-82 "Добрива мінеральні. Методи відбору і підготовки проб"; ГОСТ 21560.1-82 "Добрива мінеральні. Метод визначення гранулометричного складу"; ГОСТ 21560.3-82 "Добрива мінеральні. Метод визначення статичної міцності гранул"; ГОСТ 21560.5-82 "Добрива мінеральні. Метод визначення динамічної міцності та зношуваності"; ГОСТ 21560.5-82 "Добрива мінеральні. Метод визначення розсипчастості". Заперечує вимоги про стягнення штрафу в розмірі 41885,44грн з посиланням на ч. 1 ст. 3 ЦК України та п. 6 ч. 3 ст. 2 ГПК України. Доводить, що позовну заяву від імені ТОВ "Торговий дім "Лемберг" подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, оскільки до позовної заяви не додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача на підписання позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України та на представництво позивача, відповідно до ст. 60 ГПК України.

Позивач доводи відповідача стосовно постачання мінеральних добрив неналежної якості вважає безпідставними, оскільки за Додатковою Угодою №1 до Договору поставки мінеральних дорив №48-2/20 від 31 березня 2020 року та накладної на повернення №29 від 02.11.2020 року відповідач частково повернув частину поставленої продукції на суму 129240,00грн, однак не заперечував факт отримання продукції по видаткових накладних та не звертався за проведенням відповідних експертиз, не подавав докази невідповідності якості продукції, не конкретизовано видаткові накладні по яких визнається факт отримання продукції.

Відповідач 23.02.2021 року заявив суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи документу, оскільки, на думку відповідача, у видаткових накладних №133 від 07.04.2020 року, №146 від 10.04.2020 року, №266 від 13.05.2020 року, №307 від 26.05.2020 року, №410 від 17.06.2020 року, №453 від 30.06.2020 року підпис поставила невідома особа, без вказівки на прізвище, ініціали.

Відповідач у своєму поясненні від 10.03.2021 року зазначає, що залишки мінеральних добрив щодо невідповідності якості яких повідомляв у поясненні від 27.01.2021 року, передані на склад. Додатково додав акт ДП "Грозинське" від 01.07.2020 року з висновками комісії про агрономічний результат від застосування мінеральних добрив.

Позивач у додаткових поясненнях від 17.03.2021 року щодо доводів відповідача від 29.01.2021 року про неможливість одночасного застосування штрафу та пені заперечує, посилаючись на правові позиції, викладені у постановах ВС, зокрема №911/2813/17 від 09.02.2018, №911/1351/17 від 22.03.2018, №922/1720/17 від 25.05.2018, №917/194/18 від 02.04.2019, у яких зроблено висновок про те, що одночасне стягнення зі сторони, яка порушила господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції, оскільки вони є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Стосовно доводів відповідача від 29.01.2021 року щодо повноважень директора ТОВ "Торговий дім Лемберг" на підписання позовної заяви вважає їх безпідставними та доводить, посилаючись на норми ч. 10 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" можливість одноосібного виконавчого органу товариства або голови колегіального виконавчого органу товариства діяти від імені товариства без довіреності. Додатково на підтвердження повноважень керівника ТОВ "Торговий дім Лемберг" подано Виписку з ЄДР з інформацією про директора товариства Зварича Ігоря Ігоровича, наказ про призначення директора, рішення загальних зборів товариства. Заперечує клопотання відповідача стосовно призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки не вбачає обгрунтованих підстав для її проведення.

Позивач у відповіді на пояснення відповідача щодо Акту від 01.07.2020 року доводить, що складений Акт від 01.07.2020 року фіксує факт внесення мінеральних добрив Тecnokel Amino Mn, який не оспорюється позивачем, а щодо очікуваного задекларованого постачальником агрономічного результату від застосування мінеральних добрив відсутній - на деяких ділянках спостерігався негативний результат, а саме опіки листової поверхні, - доводить, що у відсутня вказівка де і який агрономічний результат задекларований, а який досягнутий покупцем і яким способом це визначено; відсутність результату є поняттям суб`єктивним, так як не досліджено дійсні причини такого, не додано фото чи відео матеріалів, які б свідчили про наявність опіків на поверхні, не з`ясовано причинно-наслідковий зв`язок між опіками та тим, що насправді могло до цього призвести. Доводить, що відповідач при з`ясуванні, що якість продукції, яка не відповідає вимогам стандартів, технічним умовам кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні та супровідних документах, що засвідчують якість товару, то у такій ситуації покупець повинен, з посиланням на п. 17 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю П-7: припинити прийняття товару і повідомити постачальника і викликати його для участі в подальшому прийманні товару. Однак відповідач не повідомив позивача (постачальника) про виявлення неякісної продукції, не викликав для подальшого двостороннього фіксування факту неякісної продукції чи її наслідків. Більш того, відповідач жодного разу з претензією щодо якості поставленої продукції не звертався. Додатково до вказаного пояснення позивачем додано копію Сертифікату про проведення аналізу мінеральних добрив Тecnokel Amino Mn від іспанського виробника, компанії "AgriTecko Fertilizantes S.L.", Посвідчення про державну реєстрацію мінеральних добрив. Вважає безпідставним клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, спрямоване на затягування розгляду справи та доводить, що на кожну партію продукції були виписані товаро-транспортні накладні, які, в свою чергу, містять обов`язкові реквізити, передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 зі змінами. На підписаних сторонами товаро-транспортних накладних вказана посада, прізвище особи, яка прийняла продукцію та відбиток печатки позивача. Видаткові накладні, товаро-транспортні накладні є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, позаяк відповідає вимогам, зокрема статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерством транспорту України від 14.10.1997 №363 зі змінами. Відповідач не ставив під сумнів факт отримання ним продукції.

Представник позивача у вступному слові та судових дебатах просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судових засіданнях з розгляду справи по суті участі не приймав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

31 березня 2020 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Лемберг" (як постачальник) та Державним підприємством "Грозинське" (як покупець) був укладений Договір поставки мінеральних добрив №48-2/20 (надалі за текстом - Договір поставки №48-2/20), згідно якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцеві мінеральні добрива виробництва "Агрітекно Фортілізантес" (Іспанія) в асортимент і (надалі - продукція), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію (п. 1.1. Договору поставки №48-2/20).

Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим Договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура тощо) визначаються в додатках (специфікаціях), що становитимуть невід`ємну частину цього Договору (п. 1.2. Договору поставки №48-2/20).

Якість продукції, що поставлятиметься за цим Договором, має відповідати діючим нормам та стандартам (п. 1.4. Договору поставки №48-2/20).

Місце поставки (місце передачі) продукції - на склад покупця (п. 2.2. Договору поставки №48-2/20).

У випадку розбіжностей по кількості та якості приймання продукції буде здійснюватися сторонами відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю №П-6 (1965р) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю №П-7 (1966р).

Ціна (вартість) за одиницю продукції, що поставляється за цим Договором, визначається сторонами в додатках (специфікаціях), що становитимуть невід`ємну частину цього Договору (п. 3.1. Договору поставки №48-2/20).

Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом банківського переказу грошових коштів в національній валюті України (п. 3.3. Договору поставки №48-2/20).

Оплата продукції здійснюється покупцем на умовах після оплати, у строк не пізніше 30 червня 2020 року (п. 3.5. Договору поставки №48-2/20).

За прострочення строку оплати продукції (п. 3.5. Договору) покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни (вартості) продукції, оплату якої прострочено, за кожен день прострочення. При цьому якщо оплату буде прострочено більше, ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів покупець зобов`язаний додатково сплатити на користь постачальника штраф в розмірі 20 (двадцять) % від ціни (вартості) продукції, оплату якої прострочено (п. 4.4. Договору поставки №48-2/20).

У випадку прострочення строку оплати продукції (п. 3.5. Договору) Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 24 (двадцять чотири) % річних від ціни (вартості) продукції, оплату якої прострочено, за весь період прострочення (п. 4.5. Договору поставки №48-2/20).

Строк дії Договору поставки №48-2/20, згідно п. 7.2. якого, з моменту підписання сторонами та скріплення печатками сторін та закінчується 31 грудня 2020 року (а.с. 8-12).

31.03.2020 року між сторонами було укладено Специфікацію, згідно якої сторони погодили наступну продукцію:

1. мінеральні добрива Fertigrain Start 5 л, ціна (вартість) за одиницю (грн) 650,10; ціна (вартість) за одиницю (вро) 19,70; кількість 25; сума (грн) 16252, 50; сума (євро) 492, 50;

2. мінеральні добрива Тecnokel Amino Mn 20л; ціна (вартість) за одиницю (грн) 118,47; ціна (вартість) за одиницю (євро) 3,59; кількість 660; сума (грн) 78190,20; сума (євро) 2369,40 (п. 1 Специфікації від 31.03.2020 року).

Загальна ціна (вартість) продукції за цією специфікацією складає 94 442, 70 грн (дев`яносто чотири тисячі чотириста сорок дві грн 70 коп), що еквівалентно 2861, 90 євро (дві тисячі вісімсот один євро 90 євроцентів) (п. 2 Специфікації від 31.03.2020 року) (а.с. 13, 87-88, т. 1).

10.04.2020 року між сторонами укладено Специфікацію, згідно якої сторони погодили наступну продукцію:

1. мінеральні добрива Тecnokel Amino Mn 20л; ціна (вартість) за одиницю (грн) 118,47; ціна (вартість) за одиницю (євро) 3,98; кількість 260; сума (грн) 30802,20; сума (євро) 1034,80 (п. 1 Специфікації від 10.04.2020 року).

Загальна ціна (вартість) продукції за цією специфікацією складає 30 802, 20 (тридцять тисяч вісімсот дві грн 20 коп), що еквівалентно 1034, 80 євро (одна тисяча тридцять чотири євро 80 євроцентів) (а.с. 14, 89, т. 1).

13.05.2020 року між сторонами укладено Специфікацію, згідно якої сторони погодили наступну продукцію:

1. мінеральні добрива Тecnokel Amino Mg 5л (Tecnokel N); ціна (вартість) за одиницю (грн) 107,70; ціна (вартість) за одиницю (євро) 3,72; кількість 600; сума (грн) 64520, 00; сума (євро) 2232, 00 (п. 1 Специфікації від 13.05.2020 року).

Загальна ціна (вартість) продукції за цією специфікацією складає 64 620, 00 грн (шістдесят чотири тисячі шістсот двадцять грн 00 коп), що еквівалентно 2232, 00 євро (дві тисячі двісті тридцять два євро 00 євроцентів) (а.с. 15, 90, т. 1).

26.05.2020 року між сторонами укладено Специфікацію, згідно якої сторони погодили наступну продукцію:

1. мінеральні добрива Тecnokel Amino Mg 5л; ціна (вартість) за одиницю (грн) 107,70; ціна (вартість) за одиницю (євро) 3,67; кількість 110; сума (грн) 11847, 00; сума (євро) 403,70.

Загальна ціна (вартість) продукції за цією специфікацією складає 11847, 00 грн (одинадцять тисяч вісімсот сорок сім грн 00 коп), що еквівалентно 403,70 євро (чотириста три євро 70 євроцентів) (а.с. 16, 91, т. 1).

17.06.2020 року між сторонами укладено Специфікацію, згідно якої сторони погодили наступну продукцію:

1. мінеральні добрива Тecnokel Amino Mо 20л (Тecnokel N); ціна (вартість) за одиницю (грн) 107, 70; ціна (вартість) за одиницю (євро) 3,56; кількість 500; сума (грн) 53850, 00; сума (євро) 1780, 00.

Загальна ціна (вартість) продукції за цією специфікацією складає 53 850, 00 грн (п`ятдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят грн 00 коп), що еквівалентно 1780, 00 євро (одна тисяча сімсот вісімдесят євро 00 євроцентів) (а.с. 17, 92, т. 1).

30 червня 2020 року між сторонами укладено Специфікацію, згідно якої сторони погодили наступну продукцію:

1. мінеральні добрива Тecnokel Amino Mо 20л (Tecnokel N); ціна (вартість) за одиницю (грн) 107,70; ціна (вартість) за одиницю (євро) 3,59; кількість 1300; сума (грн) 140 010,00; сума (євро) 4667, 00.

Загальна ціна (вартість) продукції за цією специфікацією складає 140 010, 00 грн (сто сорок тисяч десять грн 00 коп), що еквівалентно 4667,00 євро (чотири тисячі шістсот шістдесят сім євро 00 євроцентів)(а.с. 18, 93, т. 1).

Факт належного виконання позивачем свого зобов`язання по поставці продукції підтверджується:

1) видатковими накладними: №133 від 07.04.2020 року на суму 63 640, 50 грн; №146 від 10.04.2020 року на суму 30 802, 20 грн; №266 від 13.05.2020 року на суму 64 620, 00 грн; №307 від 26.05.2020 року на суму 11 847, 00 грн; №410 від 17.06.2020 року на суму 53 850, 00 грн; №453 від 30.06.2020 року на суму 140 010, 00 грн (а.с. 19-24, 94-99, т.1);

2) товаро-транспортними накладними: №Р133 від 07.04.2020 року; №Р146 від 10.04.2020 року; №Р266 від 13.05.2020 року; №Р307 від 26.05.2020 року; №Р410 від 17.06.2020 року; №Р453 від 30.06.2020 року (а.с. 112-117, т.1).

Відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів виконав частково, сплативши 25.05.2020 року 16 252, 50 грн (платіжне доручення №220) та 25.06.2020 року 10 000, 00 грн (платіжне доручення №260 від 24.06.2020, проведено банком 25.06.2020) (а.с. 26, 42).

Оскільки відповідач не сплатив у повному обсязі кошти за поставлену продукції, позивач звернувся з претензією до відповідача.

У відповідь на претензію за №75 від 24.09.2020 року відповідач зазначив, що поставлені мінеральні добрива виробництва "Агро-текно Фортілізіантес" у кількості 994, 74 л вартістю 338517, 20грн відповідно до договору не відповідають вимогам якості для мінеральних добрив, встановлених ГОСТ 21560.0-82 "Добрива мінеральні. Методи відбору і підготовки проб" та у зв`язку з чим просив постачальника надіслати на його адресу копії документації, стандартів, технічних умов, інших технічних документацій, яка встановлює вимоги до їх якості, мінеральних добрив, а також просив зменшити розмір оплати за поставлені неякісні мінеральні добрива за договором поставки мінеральних добрив №48-2/20 від 31 березня 2020 року (а.с. 49-50, т. 1).

Крім того 02.11.2020 року за Додатковою Угодою №1 до Договору поставки мінеральних добрив №48-2/20 від 31 березня 2020 року сторони домовилися про повернення постачальнику частини поставленої покупцю продукції, а саме мінеральні добрива виробництва "Агрітекно Фортілізантес" (Іспанія), а саме:

1. мінеральні добрива Tecnokel Amino Mo (Necnkel N) 20л; ціна (вартість) за одиницю (грн) з ПДВ 107,70; ціна (вартість) за одиницю (євро) з ПДВ 3,59; кількість 1200; сума (грн) з ПДВ 129240, 00; сума (євро) з ПДВ 4308,00.

Загальна ціна (вартість) продукції, яка підлягає поверненню за цією Додатковою Угодою складає 129 240, 00 (сто двадцять дев`ять тисяч двісті сорок грн 00 коп), що еквівалентно 4308, 00 євро (чотири тисячі триста вісім євро 00 євроцентів) (а.с. 132-133, т. 1).

02.11.2020 року згідно накладної про повернення постачальнику за №29 відповідач повернув позивачу мінеральні добрива Tecnokel Amino Mo (Necnkel N) 20л у кількості 1 200л на загальну суму з ПДВ 129 240, 00 грн (а.с. 25, 100, т. 1).

У зв`язку з несплатою в досудовому порядку заборгованості за поставлену продукції позивач звернувся з позовом до суду про примусове стягнення боргу.

Предметом цього позову у справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення основного боргу у сумі 209277,20грн, 11047,09грн пені, 41855,44грн штрафу, 1444,01грн інфляційних втрат та 22094,18грн процентів за користування чужими грошовими коштами.

Підставою позовних вимог позивач зазначає порушення відповідачем умов Договору поставки №48-2/20 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що договірні відносини, які склалися між сторонами, за своєю правовою природою є договору поставки, правове регулювання якого визначено параграфом 3 глави 54 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Обов`язок відповідача сплатити кошти за отриману продукцію визначено у п. 3.5. Договору поставки №48-2/20 на умовах відстрочення оплати - у строк не пізніше 30 червня 2020 року.

Відповідно до статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач за видатковими накладними №133 від 07.04.2020 року на суму 63 640,50грн; №146 від 10.04.2020 року на суму 30802,20грн; №266 від 13.05.2020 року на суму 64 620,00грн; №307 від 26.05.2020 року на суму 11847,00грн; №410 від 17.06.2020 року на суму 53850,00грн; №453 від 30.06.2020 року на суму 140010,00грн поставив продукцію у повному обсязі, загалом на суму 364 769, 70 грн.

Відповідач оплатив продукцію на суму 26252,50грн, а також повернув останню постачальнику на суму 129240, 00 грн.

Залишок боргу за поставлену продукцію на дату ухвалення рішення суду складає 209 277, 20 грн. Позовна вимога підлягає задоволенню.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 11 047, 09 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

При цьому умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст.232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі №910/23911/16, від 22.08.2019 у справі №914/508/17, від 12 березня 2020 року у справі №907/65/18).

За умовами п. 4.4. Договору поставки №48-2/20 за прострочення строку оплати продукції (п.3.5. Договору) покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни (вартості) продукції, оплату якої прострочено, за кожен день прострочення.

Розрахунок пені перевірено судом за допомогою калькулятора штрафів, що є складовим інструментом ліцензованої інформаційно-правової системи ЛІГА:ЗАКОН.

Граничний строк сплати продукції, згідно умов п. 3.5. Договору поставки №48-2/20 - 30 червня 2020, отже з 01.07.2020 початок прострочення платежу.

- період прострочення: з 01.07.2020 до 01.11.2020, сума боргу 338 517, 20 грн, кількість днів прострочення 124 дні, пеня 13 762, 67 грн;

- 02.11.2020 відповідач повернув продукцію на суму 129 240, 00 грн, сума боргу складає 209 277, 20 грн;

- період прострочення: з 03.11.2020 до 08.12.2020, сума боргу 209 277, 20 грн, кількість днів прострочення 36 днів, пеня 2 470, 16 грн.

Обґрунтованим розміром пені є сума 16232, 83 грн. Позивач заявив до стягнення 11047,09грн. Суд задовольняє позовну вимогу.

Посилання відповідача на ч.2 ст. 231 ГПК України є безпідставними, оскільки наведеною нормою передбачено штрафні санкції для суб`єкта господарювання, що належить до державного сектору економіки та визначено їх розмір, якщо інший розмір не встановлено договором.

Позивач заявив до стягнення штраф на суму 41855,44 грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Право постачальника на застосування такої міри відповідальності, як стягнення штрафу у розмірі 20% у разі прострочення оплати більш ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів від ціни (вартості) продукції, оплату якої прострочено , сторони погодили у п. 4.4. Договору поставки №48-2/20).

Розрахунок штрафу позивачем виконано за наступною формулою: 209277,20грн х 20% = 41 855, 44 грн.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (правова позиція, викладена ВПВС у постанові від 01.06.21р. у справі №910/12876/19).

Заперечення відповідача в цій частині суд відхиляє.

Позивач заявив до стягнення 24 % за користування грошовими коштами та інфляційні втрати на суму 1 444, 01 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони у вищезазначеному Договорі погодили інший розмір відсотків - 24 (двадцять чотири) % річних.

Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (п. 43 постанови ВПВС від 07.04.20р. у справі №910/4590/19).

Розрахунок річних перевірено судом за допомогою калькулятора штрафів, що є складовим інструментом ліцензованої інформаційно-правової системи ЛІГА:ЗАКОН.

Граничний строк сплати продукції, згідно умов п. 3.5. Договору поставки №48-2/20 - 30 червня 2020, отже з 01.07.2020 початок прострочення платежу.

- період прострочення: з 01.07.2020 до 01.11.2020, сума боргу 338 517,20грн, кількість днів прострочення 124 дні, 24% річних - 27 525,33грн;

- 02.11.2020 відповідач повернув продукцію на суму 129 240,00грн, сума боргу складає 209 277,20грн;

- період прострочення: з 03.11.2020 до 08.12.2020, сума боргу 209277,20грн, кількість днів прострочення 36 днів, 24% річних - 4 940, 31 грн.

Обґрунтованим є розмір 24% річних на суму 32465, 64 грн. Позивач заявив до стягнення 22094,18 грн. Позовна вимога підлягає задоволенню.

Розрахунок інфляційних втрат перевірено судом за допомогою калькулятора штрафів, що є складовим інструментом ліцензованої інформаційно-правової системи ЛІГА:ЗАКОН.

Позивачем взято періоди інфляції липень-жовтень 2020 року, суму боргу 209 277, 20 грн.

Станом на 01.07.2020 існувала сума боргу 338 517,20 грн; за період з липня 2020 - жовтня 2020 сукупний індекс інфляції становив 1,007, інфляційні втрати - 2 349, 91 грн.

Позивачем заявлено до стягнення 1444,01грн інфляційних втрат. Позовна вимога підлягає задоволенню.

Частина 4 ст. 13 Кодексу містить загальне правило: кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України позивач довів обґрунтованість позовних вимог, відповідач останні не спростував.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до норм ст. 129 ГПК України суд покладає судовий збір на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Грозинське" (11542, Житомирська обл., Коростенський р-н, село Грозине, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Лемберг" (82160, Львівська обл., Дрогобицький р-н, селище міського типу Меденичі, вул. Львівська, будинок 21, ): 209 277,20грн основного боргу; 11047,09грн пені; 41855,44грн штрафу; 22 094,18грн 24% річних; 1444,01грн інфляційних втрат; 4285,77грн судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.11.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з пов.) + на ел. пошту:

3 - відповідачу (рек. з пов.) + на ел. пошту grozinozt@i.u