ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2021 р. Справа№ 911/2726/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.10.2021 про повернення позовної заяви у справі №911/2726/21 (суддя Антонова В.М.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного підприємства "Ютранс" про стягнення 205800,00 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.10.2021 у справі №911/2726/21 повернуто Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" позовну заяву та додані до неї документи без розгляду на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позивач усунув недоліки позовної заяви не у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 11.10.2021 про повернення позовної заяви у даній справі та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.

Апелянт вказує, що ним усунено всі недоліки позовної заяви, а її повернення судом з підстав ненадання позивачем досудової вимоги та у зв`язку з помилковим посиланням на платіжне доручення є надмірним формалізмом.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Так, підтвердженням отримання відповідачем ухвали суду про призначення справи до розгляду на 22.11.2021 є Витяг з офіційного сайту акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресом відповідного поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

В свою чергу, від апелянта (позивача у справі) до апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Ухвалою від 20.09.2021 Господарський суд Київської області залишив позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" вих.№ 2803/2-2 від 10.09.2021 без руху, у зв`язку з недотриманням позивачем при зверненні до суду з позовною заявою п. п. 2, 4, 5 ч. 3 та ст. 162, 174 Господарського процесуального кодексу України, надавши 10 днів з дня вручення ухвали суду на усунення недоліків.

Від представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" надійшла заява про усунення недоліків з додатками та уточнена позовна заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 20.09.2021. Оглянувши надіслані позивачем до суду документи, суд першої інстанції встановив, що останні не підтверджують усунення ним в повному обсязі недоліків позовної заяви, на які суд вказав в ухвалі від 20.09.2021, з огляду на наступне.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В ухвалі від 20.09.2021, якою позовну заяву залишено без руху, зазначено, що позивачем у тексті позовної заяви зазначено досудову вимогу ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" № 25389 від 04.08.2021 з вих. № 12759/1-2, однак до матеріалів позову додана досудова вимога ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" № 25389 від 04.08.2021 з вих. № 2759/1-2.

Щодо зазначених розбіжностей позивачем надано пояснення про описку, однак в уточненій позовній заяві позивач посилається вже на іншу досудову вимогу. А саме, досудову вимогу № 222723, яку 24.04.2019 та 12.08.2020 було направлено відповідачу.

Суд вказав, що вищевказана досудова вимога, на яку посилається позивач в уточненій позовній заяві та докази її направлення не додані до матеріалів уточненої позовної заяви.

Також, в ухвалі від 20.09.2021 суд зазначив, що в переліку додатків позивач зазначив платіжне доручення ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" № 093664 від 19.06.2018 на суму 81800,00 грн, однак до матеріалів позовної заяви додає платіжне доручення ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" № 093664 від 19.06.2019.

Щодо зазначених обставин в заяві про усунення недоліків зазначено, що позивачем помилково вказано дату платіжного доручення від ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" № 093664 не 2019, а 2018 рік, що виправлено в уточненій позовній заяві.

Оглянувши уточнену позовну заяву, місцевий господарський суд вказав, що позивач знову помилково зазначає платіжне доручення № 093664 від 19.06.2018.

Таким чином, за висновком суду першої інстанції позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, тобто усунуто недоліки позовної заяви не в повному обсязі.

Отже, з наведеного слідує, що місцевим господарським судом підставами повернення позовної заяви було визначено: ненадання суду вимоги № 222723 та доказів її направлення, а також помилкове посилання позивача в уточненій позовній заяві на платіжне доручення № 093664 від 19.06.2018, тоді як, за поясненнями останнього ним помилково вказано дату платіжного доручення від ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" № 093664 не 2019, а 2018 рік.

Колегія суддів вважає, що наведені обставини не можуть бути підставами для повернення позовної заяви позивачу, з огляду на наступне.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, предметом даного позову є вимога про стягнення страхового відшкодування з відповідача, як з особи, працівника якої визнано винним у вчиненні ДТП.

Позивачем на підтвердження обставин, вказаних в позовній заяві було додано відповідні докази.

Колегія суддів зазначає, що досудова вимога про сплату суми страхового відшкодування не є тим доказом, що підтверджує обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому її наявність чи відсутність жодним чином не перешкоджає суду вирішити даний спір по суті.

Також, питання щодо зазначеної вимоги суд має можливість з`ясувати у підготовчому засіданні.

Крім цього, згідно підпункту 3 частини 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Разом з тим, хоча й за ч. 4 с. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, проте у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, суд може їх витребувати.

Отже, у випадку неподання позивачем певних доказів, та за наявності у суду сумнівів в частині добросовісності здійснення ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" своїх процесуальних прав або виконання обов`язків, суд мав їх витребувати або вирішити спір за наявними матеріалами.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали наведеного не було враховано.

Щодо посилань суду першої інстанції на помилкове зазначення позивачем в уточненій позовній заяві платіжного доручення № 093664 від 19.06.2018, то враховуючи пояснення позивача щодо допущення ним помилки в році вказаного платіжного доручення (2018 рік замість 2019 року), а також з огляду на надання суду першої інстанції наведеного доказу, колегія суддів вважає, що у місцевого господарського суду були наявні підстави для самостійного встановлення (шляхом дослідження) спірної обставин.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

За наведених обставин, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки застосування у даному випадку положень частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України є неправомірним.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.10.2021 про повернення позовної заяви у справі №911/2726/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 11.10.2021 про повернення позовної заяви у справі №911/2726/21 скасувати.

3. Справу №911/2726/21 передати на розгляд до Господарського суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 29.11.2021 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко