ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" листопада 2021 р.Справа № 922/3295/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

При секретарі Сіліній М.О.

За участю представників:

стягувача - не з`явився

боржника - не з`явився

представника ДВС - не з`явився

розглянувши скаргу Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" про визнання бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця по Холодногорському та Новобаварському районах у місті Харкові незаконною та зобов`язання вчинити дії (вх.№26871 від 15.11.2021року) за заявою :

Фізичної особи-підприємця Компанієць Дмитра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 )

до Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" (61064, м. Харків, вул.Цементна,буд.3)

видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 господарським судом Харківської області видано судовий наказ за заявою Фізичної особи-підприємця Компанієць Дмитра Анатолійовича про видачу судового наказу, яким було стягнуто з Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" борг у сумі 150083,94, який виник на підставі письмового договору будівельного підряду №07/06/2019 року.

12.11.2020 вказаний судовий наказ рекомендованим листом направлено на адресу фізичної особи-підприємця Компанієць Дмитра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ).

15.11.2021 року надійшла скарга від Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" про визнання бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця по Холодногорському та Новобаварському районах у місті Харкові (вх.№26871 від 15.11.2021року), в якій просить суд:

Визнати протиправною (неправомірною) бездіяльність старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни щодо не зняття арешту з грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", накладеного на підставі постанов про арешт коштів боржника від 04.03.2021, від 31.03.2021, від 04.08.2021 та від 10.09.2021 у виконавчому провадженні № 64721768.

Визнати протиправною (неправомірною) бездіяльність начальника Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратової Марії Анатоліївні щодо не зняття арешту з грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках Державного підприємства Міністерства оборони України Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", накладеного на підставі постанов про арешт коштів боржника від 04.03.2021, від 31.03.2021, від 04.08.2021 та від 10.09.2021 у виконавчому провадженні № 64721768.

Зобов`язати старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяну Геннадіївну або іншу посадову особу Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", накладений постановами про арешт коштів боржника від 04.03.2021, від 31.03.2021, від 04.08.2021 та від 10.09.2021 у виконавчому провадженні № 64721768 у межах суми зобов`язання з виплати заробітної плати за вересень 2021 року в сумі 134548,27 грн., заборгованості зі сплати ЄСВ за вересень 2021 року в сумі 29600,63 грн., заборгованості зі сплати ПДВ станом на 19.10.2021 в сумі 69067,00 грн., заборгованості зі сплати податку на землю з юридичних осіб станом на 11.10.2021 в сумі 2422800,86 грн., заборгованості зі сплати за електроенергію в сумі 39964,93 грн., заборгованості зі сплати КП «Харківводоканал» в сумі 2208,50 грн., заборгованості по виплаті лікарняного листа в сумі 13741,93 грн., авансового платежу працівникам підприємства за жовтень 2021 року в сумі 75000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду від 16.11.2021року, прийнято скаргу Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" про визнання бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця по Холодногорському та Новобаварському районах у місті Харкові незаконною та зобов`язання вчинити дії (вх.№26871 від 15.11.2021року) до розгляду. Розгляд скарги призначено на "24" листопада 2021 р. о(об) 11:30.

Відповідно до ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.

Представник відповідача в засідання на розгляд скарги не з`явився. З боку заявника-відповідача відмови чи змін до скарги суду не надійшло,про те електронною поштою надійшла заява про розгляд скарги без участі представника скаржника (вх.№7221 від 23.1.2021 року).

Заперечення на скаргу подано позивачем 23.11.2021, через електронний суд (вх.№27538).

Дослідивши доводи поданої скарги та заперечення проти неї з боку стягувача, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити повністю, виходячи з такого:

В обґрунтування скарги заявник вказав, що у Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває відкрите виконавче провадження, боржником в якому є Державне підприємство Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" (далі - ДІЇ МОУ «ХКМТЗ», Боржник), а саме: виконавче провадження № 64721768 від 04.03.2021, з примусового виконання судового наказу №922/3295/20, виданого 09.11.2020 Господарським судом Харківської області про стягнення з ДП МОУ "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" на користь ФОП Компанієць Д.А. заборгованості 150 083,94 грн., суму судового збору 210,20 грн.

В рамках зазначеного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Прядка Тетяною Геннадіївною винесено постанови про арешт коштів боржника в 04.03.2021, від 31.03.2021, від 04.08.2021 та від 10.09.2021. На виконання постанов про арешт коштів боржника банківськими установами було заблоковано всі банківські рахунки ДП МОУ «ХКМТЗ».

Як зазначає скаржник,у зв`язку з тим, що на усі рахунки боржника накладено арешт, останній позбавлений можливості виплатити працівникам заробітну плату, сплатити загальнообов`язкові податки до бюджету та інші обов`язкові платежі.

З метою підтвердження наявності у Боржника зобов`язань з виплати заробітної в певному розмірі, зобов`язань зі сплати загальнообов`язкових податків до а також іншої заборгованості, які виникли у зв`язку з арештом рахунків боржника, державному виконавцю було надано наступні документи:

-довідка ДПМОУ «ХКМТЗ» від 20.10.2021 №155 на 1 арк.;

-штатний розклад ДП МОУ «ХКМТЗ» на 2 арк.;

-список зарплати, що перераховується в банк станом на 30.09.2021 на 1 арк.;

-список податків, що перераховуються станом на 30.09.2021 на 1 арк.;

-список податків, що перераховуються станом на 30.09.2021 на 1 арк.;

-розрахункові листки за вересень 2021 на 17 арк.;

- податкова декларація з ПДВ від 19.10.2021 на 3 арк.;

- витяг з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на 11.10.2021 на 2 арк.;

- рахунок за електричну енергію, нараховану в вересні 2021 р. на 1 арк.;

-рахунок за оплату реактивної енергії спожитої в вересні 2021р. на 1 арк.;

-рахунок КП «Харківводоканал» №2380983 від 30.09.2021 р. на 1 арк.;

- ОСВ по рахунку 663 за 30.09.2021 на 1 арк.

Скаржник вказує, що вищеозначені документи було надано державному виконавцю разом із заявою про зняття арешту від 21.10.2021 (копія заяви та доданих до неї документів з доказами надіслання на адресу Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) додаються).

Однак, у відповідь на заяву про зняття арешту від 21.10.2021 представнику Боржника надійшов лист Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 02.11.2021 №131873 про відсутність підстав, що передбачені Законом для зняття арешту з рахунків, вказаних у заяві.

Скаржник вважає, що усе вищенаведене свідчить про бездіяльність старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції їм. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни та начальника Холодногірсько- Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратовой Марії Анатоліївні, що порушує права Боржника, а також права третіх осіб, а саме працівників Боржника та держави.

Як встановлено судом, спірним у даній справі є питання про наявність або відсутність правових підстав для накладення виконавчою службою арешту на кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, необхідному та призначеному для оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань, та, відповідно, щодо наявності або відсутності підстав для задоволення скарги відповідача (боржника) на дії ДВС.

Відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Відповідно до ст. 10 Конвенції заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частиною 2 статті 55, пункту 9 розділу VI Бюджетного кодексу України захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду в т.ч. на: оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату.

У відповідності до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно зі ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно з п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 42 від 12.11.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку скаржник (боржник) повинен довести суду належними та допустимими доказами, що рахунки на які накладено арешт мають спеціальний режим використання, а саме призначений виключно для нарахування та виплати заробітної плати, лікарняних, матеріальної допомоги, єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб, тощо.

У постанові Верховного Суду України від 25.10.2019 у справі №37/70 викладено правову позицію про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Разом з цим, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає виконавче провадження як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як неодноразово зазначено Верховним Судом під час розгляду аналогічних спорів, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства.

Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Між тим, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 25.10.2019 у справі №37/70, доведення вказаних обставин в силу приписів ст. 74 ГПК України покладено на особу, яка з відповідними вимогами звернулась. При цьому, згідно з ч. 4 вказаної статті, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Однак, скаржником (боржником) не доведено суду належними та допустимими доказами, що, по перше, рахунки відкритий боржником, є рахунками зі спеціальним режимом використання (тобто, він використовується виключно для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України) та, по друге, скаржником не вказано у скарзі та не обґрунтовано відповідними доказами, яка сума грошових коштів йому необхідна для здійснення виплати заробітної плати, єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб.

Враховуючи наведене, беручи до уваги сукупність встановлених у даній справі обставин, зокрема, тривалого невиконання судового рішення, ненадання боржником жодного обґрунтування щодо суми грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати (інших соціальних платежів), а також не підтвердження тієї обставини, що арештовані рахунки використовувався виключно з метою оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань, суд дійшов висновку, що дії скаржника можуть свідчити про зловживання боржником своїми правами та про безпідставне звільнення від обв`язку виконання судового рішення, що є неприпустимим, тому наведені скаржником доводи не є достатніми для задоволення його вимог (скарги).

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25.10.2019 у справі №37/70.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" про визнання бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця по Холодногорському та Новобаварському районах у місті Харкові незаконною та зобов`язання вчинити дії (вх.№26871 від 15.11.2021року) у зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" про визнання бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця по Холодногорському та Новобаварському районах у місті Харкові незаконною та зобов`язання вчинити дії (вх.№26871 від 15.11.2021року), повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 24.11.2021 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 листопада 2021 року.

Суддя Присяжнюк О.О.