РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2021Справа № 910/7029/21

За позовом Фізичної особи - підприємця Коломойця Миколи Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті»

про стягнення 5.816.904,48 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Коломоєць М.І.

Різник О.О., ордер серії АА № 0009788 від 25.05.2021

від відповідача Бойко А.М., ордер серії АА № 1106330 від 20.05.2021

від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

29.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Коломойця Миколи Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» про стягнення 5.816.904,48 грн заборгованості за договором будівельного субпідряду № 19/08 від 18.08.2020.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на підставі укладеного між відповідачем та ТОВ «Моноліт-Будсіті» договору будівельного субпідряду № 19/08 від 18.08.2020, останнім було виконано будівельні роботи на загальну суму 7.863.184,71 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт. Проте відповідачем було лише частково сплачено вказану заборгованість, а саме 2.043.280,23 грн. 10.02.2021 між ФОП Коломойцем Миколою Івановичем та ТОВ «Моноліт-Будсіті» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого позивачу передано право вимоги за договором будівельного субпідряду № 19/08 від 18.08.2020. Враховуючи викладене та неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 19/08 від 18.08.2020, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 5.816.904,48 грн.

Разом з поданою до суду позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рахунки ТОВ «Міттел» в межах суми 5.816.904,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Данилова Л.В.) від 05.05.2021 відкрито провадження у справі № 910/7029/21; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7029/21 від 05.05.2021 заяву ФОП Коломойця М.І. про забезпечення позову задоволено.

В підготовчому засіданні 26.05.2021, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 09.06.2021.

09.06.2021 позивачем подано до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

09.06.2021 відповідачем подано до суду клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 підготовче засідання у справі № 910/7029/21 відкладено на 07.07.2021; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті».

23.06.2021 відповідачем подано до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

29.06.2021 відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7029/21 від 30.06.2021 призначено до розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову на 07.07.2021.

06.07.2021 від третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи № 910/7029/21 без участі представника ТОВ «Моноліт-Будсіті», відповідно до якого останній підтверджує викладені позивачем у позовній заяві обставини.

07.07.2021 відповідачем подано до суду клопотання про залучення додаткових доказів до клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

В підготовчому засіданні 07.07.2021, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 15.07.2021.

12.07.2021 позивачем подано до суду заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

12.07.2021 відповідачем подано до суду клопотання про залучення додаткових доказів до клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7029/21 від 15.07.2021 скасовано заходи забезпечення позову у справі № 910/7029/21, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2021.

В підготовчому засіданні 15.07.2021, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 28.07.2021.

23.07.2021 від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. до суду надійшла заява про роз`яснення судового рішення, а саме ухвали Господарського суду міста Києва № 910/7029/21 від 15.07.2021.

28.07.2021 відповідачем подано до суду клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи.

В підготовчому засіданні 28.07.2021 судом постановлено на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

В підготовчому засіданні 28.07.2021 судом постановлено на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної та економічної експертизи

В підготовчому засіданні 28.07.2021 позивачем надано суду для огляду оригінали актів приймання виконаних будівельних робіт.

В підготовчому засіданні 28.07.2021, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 04.08.2021.

02.08.2021 відповідачем подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи друкарських форм.

В підготовчому засіданні 04.08.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи друкарських форм.

В підготовчому засіданні 04.08.2021, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 26.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7029/21 від 09.08.2021 в задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/7029/21 від 27.07.2021 апеляційну скаргу ТОВ «Міттел» задоволено; ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 у справі № 910/7029/21 про забезпечення позову скасовано; у задоволені заяви ФОП Коломойця М.І. про забезпечення позову відмовлено; стягнуто з ФОП Коломойця М.І. на користь ТОВ «Міттел» 2.270,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

В підготовчому засіданні 26.08.2021, відповідно до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, судом постановлено ухвалу, не виходячи до нарадчої кімнати, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.09.2021.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 за № 05-23/1540/21 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (у зв`язку зі звільненням судді Данилової М.В.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів даної судової справи.

Згідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7029/21 від 18.03.2021 прийнято справу № 910/7029/21 до провадження; підготовче засідання призначено на 30.09.2021

10.09.2021 позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» в межах суми 5.816.904,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7029/21 від 14.09.2021 в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Коломойця Миколи Івановича про забезпечення позову відмовлено повністю.

30.09.2021 відповідачем до суду подано заяву про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з неможливістю направити повноважного представника відповідача, яки має приймати участь в іншому судовому процесі.

В підготовчому засіданні 30.09.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.10.2021.

19.10.2021 відповідачем до суду подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи друкарських форм.

19.10.2021 відповідачем до суду подано клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи.

В обґрунтування клопотань відповідач зазначає, що будівельні роботи позивачем не виконувались та відповідно акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт відповідачем не підписувались, відтиск печатки відповідача на цих документах не проставлявся.

В судовому засіданні 19.10.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, про залишення без розгляду клопотань відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, судової технічної експертизи друкарських форм та судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому проваджені або в інший строк, визначений судом.

Суд заслухавши наведені відповідачем причини пропуску строку на звернення із клопотанням про призначення експертизи не вбачає їх поважності, тому відповідне клопотання залишаються судом без розгляду.

Позивач в судовому засіданні 19.10.2021 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 19.10.2021 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 19.10.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні до 11.11.2021.

В судовому засіданні 11.11.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міттел» (генпідрядник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті» (субпідрядник, третя особа) укладено договір будівельного субпідряду № 19/08 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору субпідрядник зобов`язується надати генпідряднику роботи, а генпідрядник - прийняти та оплатити такі роботи.

У п. 1.2 договору зазначено найменування робіт: «Реконструкція приміщень для розміщення відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги КП «Лікарня № 1» за адресою: м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 70» відповідно до чинних нормативних документів в межах віділених фінансових ресурсів.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору виконані третьою особою роботи у повному обсязі не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 5.816.904,48 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 10.1 договору він набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна цього договору становить 9.042.251,57 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до п. 5.1 договору строк виконання робіт встановлено до 31.12.2020.

У додатку № 2 до договору викладено календарний графік виконання робіт, згідно якого початком робіт визначено 18.08.2020, закінченням - 31.11.2020.

Згідно з п. 11.1 договору всі зміни і доповнення до цього договору оформлюються шляхом укладання додаткових угод. Зміни і доповнення до договору є його невід`ємною частиною і мають силу, якщо вони підписані уповноваженими на те особами сторін.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2020 у зв`язку з неповним виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, сторони дійшли згоди продовжити строк виконання робіт до 15.03.2021 та термін дії договору до 31.12.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати генпідрядником за виконані роботи при надходженні коштів з місцевого та/або державного бюджету та в межах бюджетних асигнувань.

Генпідрядник здійснює щомісячні та проміжні платежі за виконані роботи виключно субпідряднику на підставі «акту приймання виконаних робіт» (примірна форма № КБ-2в), і «довідки про вартість виконаних робіт та витрат» (примірна форма № КБ-3), складених у відповідності з положеннями чинних ДСТУ та СОУ, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Субпідрядник сплачує генпідряднику за роботи генерального виконавця 2,4% від суми актів виконаних робіт, у т.ч. ПДВ.

Відповідно до п. 4.2 договору акти примірної форми № КБ-2в та довідки примірної форми № КБ-3 з розрахунками готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику генпідрядника у строк не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення звітного періоду. Уповноважений представник генпідрядника протягом трьох днів перевіряє акти і підписує їх в частині фактично виконаних обсягів робіт.

Згідно з п. 4.3 договору взаєморозрахунки проводяться на підставі виконаних обсягів робіт.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Посилання відповідача на те, що роботи за договором не виконано не приймаються судом до уваги з огляду на наступне

Як свідчать матеріали справи генпідрядником та субпідрядником складено (підписано та скріплено печатками) наступні акти приймання виконаних будівельних робіт:

№ 1 від 19.11.2020 на суму 76.621,64 грн,

№ 1 від 19.11.2020 на суму 169.176,13 грн,

№ 1 від 19.11.2020 на суму 3.300.520,46 грн,

№ 3 від 26.12.2020 на суму 3.315.987,29 грн,

№ 4 від 26.12.2020 на суму 251.097,92 грн,

№ 5 від 26.12.2020 на суму 317.258,65 грн

Також в матеріалах наявні підписані та скріплені печатками обох сторін договору наступні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати на загальну суму 7.863.184,71 грн:

за листопад 2020 року на суму 3.646.407,18 грн,

за грудень 2020 року на суму 4.216.777,53 грн.

Крім цього, згідно з п. 5.2.1 договору генпідрядник здійснює контроль за якістю та обсягами виконаних робіт та їх відповідністю будівельним нормам і правилам.

При виявленні відхилень, генпідрядник надає субпідряднику розпорядження або (припис) про їх усунення, а при значних порушеннях приймає рішення про призупинення виконаних робіт (п. 5.2.2 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно з ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитись в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене. Одностороння відмова від договору тягне за собою припинення зобов`язань його сторін.

Проте, відповідач не скористався наданим йому правом на відмову від договору, а навпаки після частково виконання сторонами зобов`язань за договором 30.12.2020 укладено додаткову угоду № 1 та внесено зміни до договору.

В матеріалах справи відсутнє будь-яке листування з приводу повного невиконання субпідрядником своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.1.1 договору генпідрядник зобов`язався в повному обсязі сплачувати субпідряднику виконані роботи по мірі та за умови надходження коштів на розрахунковий рахунок генпідрядника.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті виконаних робіт у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, розмір якої складає 5.816.904,48 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2020 між Фізичною особою-підприємцем Коломоєць Миколаєм Івановичем (новий кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Будсіті» (первісний кредитор, відповідач) було укладено договір відступлення права вимоги № б/н (далі - договір відступлення), відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор відступає новому кредитору в повному обсязі право вимоги виконання зобов`язань у грошовій формі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» (далі - боржник) на загальну суму 6.116.904,48 грн.

Згідно з п. 1.2 договору відступлення на момент відступлення права вимоги за цим договором загальна сума грошових вимог, права на які передаються новому кредитору складається з 6.116.904,48 грн.

Згідно з п. 1.3 договору відступлення право вимоги, яке передається новому кредитору належить первісному кредитору на підставі договору № 19/08 будівельного субпідряду «Реконструкція приміщень для розміщення відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги КП «Лікарня № 1» за адресою: м. Житомир, вул. Бердичівська, 70», укладеного між первісним кредитором як субпідрядником і боржником як генпідрядником 18.08.2020 (з усіма додатками, змінами та доповненнями до нього).

У відповідності до п. 1.3 договору первісний кредитор передав. а новий кредитор отримав за актом передавання приймання від 10.02.2021 документи, що підтверджують зобов`язання боржника перед новим кредитором цього договору.

Відповідно до п. 1.6 договору відступлення первісний кредитор набуває право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за договором будівельного субпідряду № 19/08 від 18.08.2020.

Слід відзначити, що відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 15.02.2021 здійснено часткову оплату боргу за договором будівельного субпідряду № 19/08 від 18.08.2020 в розмірі 300.000,00 грн первісному кредитору (ТОВ «Моноліт-Будсіті»), у зв`язку з чим дану суму позивачем виключено з розміру пред`явлених вимог.

Наявний в матеріалах справи акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 - 26.02.2021 між ТОВ «Міттел» та ТОВ «Моноліт-Будсіті» не приймається судом до уваги, оскільки

У постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Поданий акт звірки взаєморозрахунків станом на 26.02.2021 з боку ТОВ «Моноліт-Будсервіс» не підписаний; не містить посилання саме на договір будівельного субпідряду № 19/08 від 18.08.2020; відображена в акті інформація про здійснення 28.08.2020 та 14.09.2020 оплат на загальну суму 3.506.961,00 грн не підтверджена первинними документами.

Подані ж копії платіжних доручень №№ 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 від 26.08.2020, № 42 від 14.09.2020 на загальну суму 3.506.961,00 грн свідчать, що кошти сплачені ТОВ «Міттел» на користь ТОВ «Моноліт-Будсіті» на виконання іншого договору, а саме договору купівлі-продажу № 21/08 від 21.08.2020, що не є предметом спору у даній справі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті виконаних робіт в повному обсязі не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 5.816.904,48 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд вважає відзначити, що згідно ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 Цивільного кодексу України і ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відсутність надходження коштів з місцевого та/або державного бюджету не є підставою для невиконання відповідачем договірного зобов`язання, оскільки у відповідності до п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України не вважаються обставинами, які звільняють боржника від відповідальності, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Коломойця Миколи Івановича підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міттел» (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 83Д, ) на користь Фізичної особи - підприємця Коломойця Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 5.816.904 (п`ять мільйонів вісімсот шістнадцять тисяч дев`ятсот чотири) грн 48 коп. основного боргу, 87.253 (вісімдесят сім тисяч двісті п`ятдесят три) грн 57 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 23.11.2021.

СуддяВ.В. Сівакова