ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Справа № 915/1157/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 4; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 19302063)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська телерадіокомпанія» (01601, м. Київ, вул. Банкова, буд. 2Б; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 22322589)

про: стягнення 91 000,00 грн,

Суть спору:

27.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 1305 від 27.07.2021 (з додатками) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська телерадіокомпанія» заборгованості за договором у сумі 91 000,00 грн та судові витрати по справі на підставі наданих платіжних документів.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору № 01082018 від 01.08.2018 з додатковою угодою № 1 від 01.04.2019 до нього; рахунків-фактур (13 шт.); актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (13 шт.); застосування норм статей 525, 530 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України; та мотивовані тим, що умови додаткової угоди до договору виконувалися позивачем з квітня 2020р. по травень 2021р. у повному обсязі, але жодного платежу відповідач не зробив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на суму 91 тис.грн., яка підтверджується виставленими на оплату фактурами-рахунками, актами здачі та прийняття робіт, підписаними сторонами, розрахунком заборгованості.

Ухвалою суду від 28.09.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1157/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи, на їх адреси місцезнаходження, визначені у відповідності до приписів ч. 2 ст. 27 ГПК України.

Так, позивач отримав копію ухвали 01.10.2021, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 351.

Відповідач отримав копію ухвали 04.10.2021, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 60.

Станом на час розгляду справи будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, про причини ненадання відзиву суд не повідомив.

Так, як уже було наведено вище, ухвалою суду від 28.09.2021 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Відповідач копію вказаної ухвали отримав 04.10.2021. За такого, встановлений судом строк на подання відзиву, для відповідача тривав до 19.10.2021 включно.

Разом із тим, протягом встановленого процесуального строку відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заяв чи клопотань з означеного питання суду не надав.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 252 ГПК України).

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська телерадіокомпанія», як Телеканалом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення», як Провайдером, був укладений Договір № 01082018 (далі - Договір), відповідно до предмету якого Телеканал, на умовах визначених у цьому договорі надає Провайдеру право на ретрансляцію Телепрограми на Території з метою надання останнім програмної послуги Абонентам, а Провайдер надає Телеканалу послуги з поширення телепрограм на Території, та зобов`язується використовувати надані права відповідно до умов цього договору. Період ретрансляції - цілодобово (п. 1.1). Провайдер сплачує Телеканалу встановлену цим договором вартість Прав (п. 1.2).

За умовами п. 5.1 Договору за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань та дотримання гарантій. визначених цим Договором, Сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України.

Розділом 7 Договору сторони погодили такі умови щодо строку дії Договору:

- цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до « 31» грудня 2017 р. (п. 7.1);

- строк дії договору автоматично пролонгується на кожні наступні 12 (дванадцять) календарних місяців (п. 7.2);

- кожна із сторін має право ініціювати дострокове розірвання справжнього договору, письмово попередивши іншу сторону за 30 календарних днів до такого розірвання (п. 7.3);

Відповідно до п. 9.7 Договору будь-які зміни і доповнення до Договору мають юридичну силу за умови, що вони викладені в письмовій формі і належним чином підписані та скріплені печатками уповноваженими на те представниками Сторін у кожному конкретному випадку.

01 квітня 2020 року між сторонами було погоджено та підписано Додаткову угоду № 1 до Договору № 01082018 від 01.08.2018, відповідно до якої сторони домовились додати до основного Договору п. 3.3 у наступній редакції:

«За забезпечення Провайдером доступу абонентів до сигналу телевізійних програм каналу «Чорноморська телерадіокомпанія» телеканал щомісячно сплачує Провайдеру винагороду у розмірі 7000 (Сім тисяч) грн. 00 коп.».

Як Договір, так і додаткова угода до нього скріплені підписами та печатками обох сторін.

З урахуванням приписів п. 7.2 Договору про автоматичну пролонгацію строку його дії, та за відсутності доказів про дострокове розірвання договору у порядку п. 7.3 Договору, суд дійшов висновку, що станом на час розгляду справи Договір № 01082018 від 01.08.2018 є діючим.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача до відповідача щодо стягнення винагороди за укладеним між сторонами договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмета доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами Договором.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір № 01082018 від 01.08.2018 з додатковою угодою № 1 від 01.04.2019 до нього;

- рахунки-фактури: № СФ-0000135 від 04.05.2020, № СФ-0000157 від 01.06.2020, № СФ-0000181 від 01.07.2020, № СФ-0000215 від 03.08.2020, № СФ-0000234 від 07.09.2020, № СФ-0000274 від 08.10.2020, № СФ-0000293 від 09.11.2020, № СФ-0000314 від 01.12.2020, № СФ-0000033 від 27.01.2021, № СФ-0000051 від 01.02.2021, № СФ-0000076 від 01.03.2021, № СФ-0000115 від 01.04.2021, № СФ-0000136 від 05.05.2021;

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-0000452 від 31.05.2020, № ОУ-0000566 від 30.06.2020, № ОУ-0000694 від 31.07.2020, № ОУ-0000816 від 31.08.2020, № ОУ-0000938 від 30.09.2020, № ОУ-0001072 від 31.10.2020, № ОУ-0001187 від 30.11.2020, № ОУ-0001305 від 31.12.2020, № ОУ-0000066 від 31.01.2021, № ОУ-0000084 від 28.02.2021, № ОУ-0000208 від 31.03.2021, № ОУ-0000338 від 30.04.2021, № ОУ-0000455 від 31.05.2021;

- довідка про неоплату рахунків-фактур ТОВ «Чорноморська телерадіокомпанія».

Відповідач, як було зазначено вище, відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем було виставлено відповідачу 13 рахунків-фактур на загальну суму 91 000,00 грн:

- № СФ-0000135 від 04.05.2020 на суму 7 000,00 грн (за травень 2020 року);

- № СФ-0000157 від 01.06.2020 на суму 7 000,00 грн (за червень 2020 року);

- № СФ-0000181 від 01.07.2020 на суму 7 000,00 грн (за липень 2020 року);

- № СФ-0000215 від 03.08.2020 на суму 7 000,00 грн (за серпень 2020 року);

- № СФ-0000234 від 07.09.2020 на суму 7 000,00 грн (за вересень 2020 року);

- № СФ-0000274 від 08.10.2020 на суму 7 000,00 грн (за жовтень 2020 року);

- № СФ-0000293 від 09.11.2020 на суму 7 000,00 грн (за листопад 2020 року);

- № СФ-0000314 від 01.12.2020 на суму 7 000,00 грн (за грудень 2020 року);

- № СФ-0000033 від 27.01.2021 на суму 7 000,00 грн (за січень 2021 року);

- № СФ-0000051 від 01.02.2021 на суму 7 000,00 грн (за лютий 2021 року);

- № СФ-0000076 від 01.03.2021 на суму 7 000,00 грн (за березень 2021 року);

- № СФ-0000115 від 01.04.2021 на суму 7 000,00 грн (за квітень 2021 року);

- № СФ-0000136 від 05.05.2021 на суму 7 000,00 грн (за травень 2021 року);

Крім того, у період з травня 2020 року по травень 2021 року між сторонами було погоджено, підписано та скріплено печатками сторін без будь-яких зауважень та заперечень 13 актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 91 000,00 грн:

- № ОУ-0000452 від 31.05.2020 на суму 7 000,00 грн (за травень 2020 року);

- № ОУ-0000566 від 30.06.2020 на суму 7 000,00 грн (за червень 2020 року);

- № ОУ-0000694 від 31.07.2020 на суму 7 000,00 грн (за липень 2020 року);

- № ОУ-0000816 від 31.08.2020 на суму 7 000,00 грн (за серпень 2020 року);

- № ОУ-0000938 від 30.09.2020 на суму 7 000,00 грн (за вересень 2020 року);

- № ОУ-0001072 від 31.10.2020 на суму 7 000,00 грн (за жовтень 2020 року);

- № ОУ-0001187 від 30.11.2020 на суму 7 000,00 грн (за листопад 2020 року);

- № ОУ-0001305 від 31.12.2020 на суму 7 000,00 грн (за грудень 2020 року);

- № ОУ-0000066 від 31.01.2021 на суму 7 000,00 грн (за січень 2021 року);

- № ОУ-0000084 від 28.02.2021 на суму 7 000,00 грн (за лютий 2021 року);

- № ОУ-0000208 від 31.03.2021 на суму 7 000,00 грн (за березень 2021 року);

- № ОУ-0000338 від 30.04.2021 на суму 7 000,00 грн (за квітень 2021 року);

- № ОУ-0000455 від 31.05.2021 на суму 7 000,00 грн (за травень 2021 року);

За твердженням позивача вказані рахунки та акти відповідачем оплачені не були, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належної оплати винагороди за забезпечення Провайдером доступу абонентів до сигналу телевізійних програм покладається на Телеканал.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати винагороди за договором не представив, не надав суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями, відповідно доводи позивача не спростував.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості в розмірі 91 000,00 грн зазначено вірно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у даній справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська телерадіокомпанія» (01601, м. Київ, вул. Банкова, буд. 2Б; ідентифікаційний код 22322589) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 4; ідентифікаційний код 19302063) заборгованість в сумі 91 000,00 грн, а також 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення» (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 4; ідентифікаційний код 19302063);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморська телерадіокомпанія» (01601, м. Київ, вул. Банкова, буд. 2Б; ідентифікаційний код 22322589).

Повне рішення складено та підписано судом 29.11.2021.

Суддя О.Г. Смородінова