ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

17 листопада 2021 року м. Харків Справа № 913/255/19

про стягнення 141338758 грн 35 коп.
орган виконання судового рішення приватний виконавець Пишний Артем Володимирович, м. Київ
Помічник судді, який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання Чигрина Є. Ю.
У засіданні брали участь:
від заявника: Чикаліна Г. В., довіреність № 139/21 від 03.08.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4932 від 27.12.2017;
від позивача: Зубрич Д. О., довіреність № Др-131-1121 від 15.11.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4929 від 27.12.2017;
від відповідача: представник не прибув;
від органу виконання судового рішення: представник не прибув.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 у справі №913/255/19 позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання Азот на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи Київоблгаз основну заборгованість в сумі 141338758 грн 35 коп. та судовий збір в сумі 672350 грн 00 коп.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано наказ №913/255/19 від 11.09.2019.

20.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою №0904/2021-15 від 09.04.2021 про заміну сторони у виконавчому провадженні в якій, просить суд замінити стягувача Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" у виконавчому провадженні №64399051 за наказом від 11.09.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" основної заборгованості в сумі 141338758 грн 35 коп. та судовий збір в сумі 672350 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.04.2021 прийнято заяву №0904/2021-15 від 09.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про заміну сторони у виконавчому провадженні та призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2021.

У судовому засіданні 28.04.2021 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду заяви на 11.05.2021 о 14 годині 00 хвилин.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.05.2021 у задоволенні заяви №0904/2021-15 від 09.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

09.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою №0411/2021-1 від 04.11.2021 про заміну сторони у виконавчому провадженні в якій, просить суд замінити стягувача Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" у виконавчому провадженні №64399051 за наказом від 11.09.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" основну заборгованість в сумі 141338758 грн 35 коп. та судовий збір в сумі 672350 грн 00 коп.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 08.02.2021 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №56S810-4815-21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" за договором купівлі-продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018.

Право вимоги, що передається за договором, належне первісному кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги №СТ-37/2008 від 12.03.2019, договору про відступлення права вимоги №56S810-11226-19 від 27.03.2019, та підтверджується рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19.

Відповідно до п. 1.4. договору сума заборгованості боржника, право вимоги якої передається за договором, за основним договором та рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 у справі №913/255/19 станом на день підписання цього договору становить 142011108 грн 35 коп., а саме: за основним договором 141338758 грн 35 коп., за рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 672350 грн 00 коп.

Відповідно до п. 3.1.2. договору в момент укладення цього договору, первісний кредитор передає новому кредитору всю необхідну інформацію (оригінали та/або копії документації), пов`язану із основним договором, зокрема, і ту, що стосується спорів і суперечностей за основним договором між первісним кредитором та боржником. Вказаний пункт також містить перелік документів, що мають бути передані.

На виконання п. 3.1.2. договору Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" передав Товариству з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" передбачені даним пунктом документи, про що між сторонами було складено акт приймання-передачі документів до договору про відступлення права вимоги №56S810-4815-21 від 08.02.2021.

Крім того, відповідно до п. 2.1.1 за відступлення права вимоги за основним договором новий кредитор здійснює оплату первісному кредитору в сумі 141338758 грн 35 коп.

Згідно з п. 2.2. договору за домовленістю між первісним кредитором та новим кредитором можуть встановлюватися інші форма, вид та/або порядок розрахунків за цим договором (в тому числі шляхом заліку зустрічних однорідних вимог сторін).

Зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" в сумі 141338758 грн 35 коп. за відступлене право вимоги за цим договором перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" було припинено на підставі заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про зарахування зустрічних однорідних вимог №810-СЛ-8631-0721 від 07.07.2021.

За таких обставин, оскільки заборгованість за договором, пов`язана з основним договором, відсутня, та первісний кредитор передав новому кредитору всю необхідну інформацію (документацію), пов`язану з основним договором, зобов`язання вказаних суб`єктів, на думку заявника, є належно виконаними, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" виникла необхідність замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25.04.2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/617/17 від 03.11.2020.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 № 905/1976/16).

Судом встановлено, що 08.02.2021 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (первісний кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (новий кредитор за договором) укладено договір про відступлення права вимоги №56S810-4815-21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" за договором купівлі-продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018 (основний договір).

Право вимоги, що передається за цим договором, належне первісному кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги №СТ-37/2008 від 12.03.2019, договору про відступлення права вимоги №56S810-11226-19 від 27.03.2019 та підтверджується рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 (п.1.2. договору).

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника виконання зобов`язання, визначеного в основному договорі (п. 1.3. договору).

Сума заборгованості боржника, право вимоги якої передається за цим договором, за основним договором та рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 станом на день підписання цього договору становить 142011108 грн 35 коп., а саме: за основним договором 141338758 грн 35 коп., за рішенням Господарського суду Луганської області по справі №913/255/19 від 15.08.2019 672350 грн 00 коп. судового збору (п. 1.4. договору).

Відповідно до п. 1.6. договору право вимоги, що відступається за цим договором, переходить до нового кредитора з моменту укладення цього договору. Додаткового оформлення відступлення права вимоги не вимагається. Після переходу права вимоги до нового кредитора останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідне право вимоги.

Пунктом 2.1. договору сторони передбачили, що за відступлене право вимоги за договором новий кредитор здійснює оплату первісному кредитору у сумі 142011108 грн 35 коп., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в національній валюті України гривні на поточний рахунок первісного кредитора протягом двох днів з моменту підписання договору, а саме: за відступлення права вимоги за основним договором оплату в розмірі 141338758 грн 35 коп., за рішенням Господарського суду Луганської області по справі №913/255/19 від 15.08.2019 672350 грн 00 коп. судового збору.

Згідно з п. 2.2. договору за домовленістю між первісним кредитором та новим кредитором можуть встановлюватися інші форма, вид та/або порядок розрахунків за цим договором (в тому числі шляхом заліку зустрічних однорідних вимог сторін).

Так, 07.07.2021 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" з заявою № 810-СЛ-8631-0721 про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до якої Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" заявило про припинення зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" згідно договором відступлення права вимоги №56S810-11226-19 від 27.03.2019 в загальному розмірі 141338758 грн 35 коп. шляхом зарахування зустрічних зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" згідно з договором про відступлення права вимоги №56S810-4815-21 від 08.02.2021 на загальну суму 141338758 грн 35 коп.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 та ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно до п. 1.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В даному випадку, суд дійшов висновку, що даний договір відступлення права вимоги за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1 - 3 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Цей договір може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати первісному кредитору майно замість отриманого права вимоги. У такому випадку, на відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки статтею 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. При відступленні права вимоги до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частиною 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому).

Разом з тим, вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо). В свою чергу характер зобов`язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

З урахуванням вищевикладеного, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобо`вязанні є кредитором у другому).

Судом встановлено, що відповідно до п.1.1. договору про відступлення права вимоги №56S810-11226-19 від 27.03.2019 первісний кредитор (ТОВ "РГК Трейдінг", яке в подальшому змінило своє найменування на ТОВ "ЙЕ Енергія") відступає, а новий кредитор (ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз", яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз") набуває часткове право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", належне первісному кредитору відповідно до договору про відступлення права вимоги №СТ-37/2008 від 12.03.2019 та договору купівлі - продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018 на суму 141338758,35 грн.

Відповідно до умов укладеного договору про відступлення права вимоги №56S810-11226-19 від 27.03.2019, встановлено, що предметом даного договору є право нового кредитора (ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз") замість первісного кредитора (ТОВ "РГК Трейдінг", яке в подальшому змінило своє найменування на ТОВ "ЙЕ Енергія") вимагати від боржника виконання зобов`язань, передбачених договором купівлі - продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018, в свою чергу у ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" виникає обов`язок оплатити ТОВ "РГК Трейдінг" за відступлене право вимоги грошові кошти в сумі 141338758,35 грн.

В той же час, відповідно до п.1.1 договору №56S810-4815-21 про відступлення права вимоги від 08.02.2021 первісний кредитор (АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", попереднє найменування - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз") відступає, а новий кредитор (ТОВ "ЙЕ Енергія", попереднє найменування - ТОВ "РГК Трейдінг") набуває право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єдання Азот" за договором купівлі - продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018 на загальну суму 142011018,35 грн, яке належить первісному кредитору на підставі договору про відступлення права вимоги №СТ-37/2008 від 12.03.2019, договору про відступлення права вимоги №56S810-11226-19 від 27.03.2019 та підтверджується рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 у справі №913/255/19.

У зв`язку з чим, у ТОВ "ЙЕ Енергія" виникає обов`язок оплатити АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" за відступлення право вимоги грошові кошти в сумі 142011108,35 грн, в свою чергу у АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" виникає обов`язок передати право вимоги за договором купівлі - продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018.

За таких обставин, вимоги щодо оплати за відступлене право вимоги хоча і виникають з різних підстав (договору про відступлення права вимоги №56S810-11226-19 від 27.03.2019 та договору №56S810-4815-21 про відступлення права вимоги від 08.02.2021), проте не можуть вважатись однорідними, оскільки за своєю юридичною природою та матеріальним змістом є ідентичною вимогою, яка виникає з обов`язку сплатити грошові кошти (заборгованість) боржником (ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот") за невиконання зобов`язань за договором купівлі - продажу природного газу №СТ-17/722 від 02.07.2018.

За таких обставин суд вважає, що заявником на виконання, встановленого ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язку доказування, не доведено факту зарахування зустрічних однорідних позовних вимог за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи Київоблгаз № 810-СЛ-8631-0721 від 07.07.2021 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати доведеним факт оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" ціни за договором відступлення права вимоги №56S810-4815-21 від 08.02.2021 та належного виконання своїх зобов`язань за ним, що безумовно свідчить про спірність переходу Товариству з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи Київоблгаз прав вимоги за основним договором у розмірі 141338785 грн 35 коп та рішенням Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 672350 грн 00 коп.

Разом з тим, як встановлено судом вище, розділом 2 договору №56S810-4815-21 про відступлення права вимоги від 08.02.2021 сторони передбачили істотну умову договору відступлення прав вимоги, а саме: ціну, за яку первісний кредитор передає прав вимоги до боржника новому кредитору, яка становить 142011108 грн 35 коп.

Також, сторони визначили строк та порядок виконання зазначеного зобов`язання щодо оплати права вимоги, а саме шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в національній валюті України гривні на поточний рахунок Первісного кредитора протягом двох днів з моменту підписання договору.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" було зобов`язано здійснити оплату Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" переданого права вимоги у сумі 142011108 грн 00 коп. протягом двох календарних днів з моменту підписання договору про відступлення права вимоги.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" в порушення ст.ст. 74-77 Господарського процесуального кодексу України, доказів здійснення оплати, передбаченої пунктом 2.1. договору про відступлення права вимоги №56S810-4815-21 від 08.02.2021, за відступлення права вимоги в розмірі 142011108 грн 35 коп. до суду також надано не було.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 та постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про заміну сторони стягувача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" у виконавчому провадженні №64399051 за наказом від 11.09.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 15.08.2019 по справі №913/255/19 не є законною, обґрунтованою, не доведеною належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви №0411/2021-1 від 04.11.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.11.2021.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ