номер провадження справи 32/65/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 Справа № 908/1304/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючого судді Колодій Н.А., суддя Левкут В.В., суддя Зінченко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Новасардової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Українського культурного фонду (01601, м. Київ, вул. І. Франка, буд. 19; поштова адреса: 01010, м. Київ, вул. Лаврська, 10-12 )

до відповідача Фізичної особи - підприємця Сєдова Іллі Володимировича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 238544,49 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з' явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

До Господарського суду Запорізької області звернувся Український культурний фонд з позовом до Фізичної особи - підприємця Сєдова Іллі Володимировича про стягнення 238544,49 грн. заборгованості.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 позовні матеріали № 908/1304/21 передано на розгляд судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 вищевказану позовну заяву прийнято судом, відкрито провадження у справі № 908/1304/21 (номер провадження 32/65/21). Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 08.06.2021.

Ухвалою суду від 08.06.2021 розгляд справи було відкладено на 15.07.2021.

Ухвалою суду від 15.07.2021 строк підготовчого провадження було продовжено розгляд справи відкладено на 27.07.2021.

Ухвалою суду від 27.07.2021 розгляд справи відкладено на 05.08.2021.

Ухвалою суду від 05.08.2021 призначено колегіальний розгляд справи № 908/1304/21.

Витягом з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021 справу № 908/1304/21 передано на колегіальний розгляд у складі: головуючий суддя Колодій Н.А., суддя Левкут В.В., суддя Дроздова С.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.08.2021 зазначеною колегією справу було прийнято до провадження. Розгляд справи № 908/1304/21 вирішено розпочати зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 14.09.2021.

Ухвалою суду від 14.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження та призначено справу по суті, судове засідання призначено на 20.10.2021.

В зв`язку з перебуванням судді Дроздової С.С. у відпустці протоколом автоматичного розподілу від 20.10.2021 справу № 908/1304/21 передано на колегіальний розгляд у складі: головуючий суддя Колодій Н.А., суддя Левкут В.В., суддя Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.10.2021 зазначеною колегією справу було прийнято до провадження. Розгляд справи № 908/1304/21 вирішено розпочати зі стадії розгляду справи по суті. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 17.11.2021.

Ухвалою суду від 17.11.2021 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 24.11.2021.

23.11.2021 на електронну пошту суду від Українського культурного фонду надійшло клопотання з ЕЦП вих. № 1359-02/02-14 від 23.11.2021 (вх. № 24229/08-08/21) яким останній просить суд перенести розгляд справи, а у випадку неможливості перенесення розгляду справи, розглянути без участі представника позивача.

Представники сторін в судове засідання 24.11.2021 не з`явились.

Рішення ухвалено в судовому засіданні 24.11.2021 без участі представників сторін.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані порушення відповідачем умов договору № 3ORG11-26994 від 17.12.2020, а отже на думку позивача відповідач має повернути сплачену суму на реалізацію проекту в розмірі 238544,49 грн.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11778/08-08/21) в якому заперечує проти позову та вказує про те, що ним не було підписано додаткову угоду про розірвання договору, з урахуванням того, що фактично проект було реалізовано, а відповідну звітність надіслано на адресу фонду через електронний кабінет користувача, а також з огляду на надісланий та отриманий 23.02.2021 фондом лист, з інформацією про проведення аудиту та його стан. Відповідач обґрунтовує свої доводи тим, що позивач дійшов неправильного висновку щодо не реалізації програми та як наслідок розірвання договору в односторонньому порядку.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 16232/08-08/21), в яких проти доводів відповідача заперечив. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, без участі представників сторін.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 грудня 2020 року між Українським культурним фондом (Фонд, позивач) і Фізичною особою - підприємцем Сєдовим Іллєю Володимировичем (Грантоотримувач, відповідач) укладено Договір про надання гранту інституційної підтримки № 3ORG11-26994, за умовами якого Фонд надає Грантоотримувачу на умовах, визначених Договором, грант інституційної підтримки з метою забезпечення стабільної діяльності та розвитку (надалі - Проект інституційної підтримки) в умовах обмежувальних заходів, запроваджених упродовж дії режиму карантину, опис та мінімальні технічні вимоги до якого наведені у проектній заявці та у кошторисі згідно з додатками 1 та 2 цього договору, а Грантоотримувач реалізує проект інституційної підтримки на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1 розділу ІІ договору передбачено, що Грантоотримувач реалізує проект інституційної підтримки до 31.12.2020 року та надає Фонду пакет звітної документації відповідно до умов договору до 25.01.2021 року.

Грантоотримувач здійснює свою діяльність згідно з планом, зазначеним у заявці на Проект інституційної підтримки (проектній заявці) та кошторису витрат, що є додатком 1 та 2 до цього договору (п. 2 розділу ІІ договору).

Пунктом 3 розділу ІІ договору передбачено, що для підтвердження здійснення діяльності Грантоотримувач надає Фонду змістовий зміст (додаток 3), звіт про надходження та використання коштів (додаток 4) з копіями первинних бухгалтерських документів.

Датою завершення Проекту інституційної підтримки є день підписання Фондом акта про виконання Проекту інституційної підтримки (п. 4 розділу ІІ договору).

Загальна сума договору становить 238544,49 грн. з урахуванням податку на доходи фізичних осіб 18% 42938,01 грн. та військового збору 1,5 % 3578,17 грн. Загальна сума гранту до виплати становить 192028,31 грн. (п.1 розділу ІІІ договору).

Фонд надає суму Гранту інституційної підтримки траншами у розмірі та у строки, визначені графіком платежів згідно з додатком 5 до цього договору. Перерахування коштів здійснюється в безготівковій формі у національній валюті України шляхом переказу на розрахунковий рахунок Грантоотримувача (пункти 2, 3 розділу ІІІ договору).

Підпунктом 2 п. 2 розділу IV договору визначено, що Грантоотримувач зобов`язується отримати грант інституційної підтримки у строки, визначені у п. 1 розділу ІІ цього договору.

Підпунктом 3 п. 2 розділу IV договору визначено, що Грантоотримувач зобов`язується у разі, якщо виконання Проєкту буде припинено чи не завершено протягом дії цього договору, у триденний строк повідомити Фонд про такі обставини. У строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту настання таких обставин, документально підтвердити всі витрати, здійснені за рахунок суми гранту та повернути Фонду невикористану частину суми гранту.

Відповідно до п. 1 розділу V договору, сторони відповідають за своїми зобов`язаннями в межах, визначених чинним законодавством України.

Грантоотримувач веде належний бухгалтерський облік та звітує перед Фондом в порядку, передбаченому цим договором. На вимогу Фонду Грантоотримувач зобов`язаний надати всю необхідну фінансову документацію щодо проекту (розділ VІІІ договору).

У разі істотних порушень умов цього договору, визначених Законом України «Про Український культурний фонд», його може бути розірвано за заявою Фонду в односторонньому порядку. Рішення Фонду про розірвання цього договору приймається за наявності факту істотного порушення його вимог. У разі дострокового розірвання цього договору внаслідок використання будь-якої частини гранту не за призначенням або з порушенням чинного законодавства Грантоотримувач зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору в односторонньому порядку повернути у повному обсязі перераховані Фондом кошти (розділ ІХ договору).

Усі спори або розбіжності, що випливають із умов цього договору або пов`язані з цим договором та його тлумаченням, дією, припиненням або його розірванням, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. У разі, якщо Сторони не можуть дійти згоди шляхом переговорів, такі спори вирішуються у порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 2 розділу ХІ договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Зміни до цього договору вносяться шляхом укладення додаткових договорів (п. 1 розділу ХІІ договору).

Як передбачено розділом ХІІІ договору невід`ємними частинами цього договору є додатки до нього, а саме: додаток 1 - проектна заявка; додаток 2 - кошторис Проекту інституційної підтримки; додаток 3 - змістовий звіт про виконання Проекту інституційної підтримки; додаток 4 - звіт про надходження та використання коштів для реалізації Проекту інституційної підтримки; додаток 5 - графік платежів.

Судом досліджено додатки до договору про надання гранту інституційної підтримки № 3ORG11-26994 від 17.12.2020 року, а саме: додаток 1 - проектна заявка; додаток 2 - кошторис Проекту інституційної підтримки; додаток 3 - змістовий звіт про виконання Проекту інституційної підтримки; додаток 4 - звіт про надходження та використання коштів для реалізації Проекту інституційної підтримки; додаток 5 - графік платежів.

Згідно платіжного доручення № 1236 від 23.12.2020 року на користь Грантоотримувача перераховано грошові кошти у розмірі 192028,31 грн. з призначенням платежу: «перерахування гранту інституційної підтримки згідно договору № 3ORG11-26994 від 17.12.2020 року». Разом із тим, платіжне доручення містить відмітку Державної казначейської служби України «оплачено 24.12.2020 року». Крім того, Фонд перерахував грошові кошти на рахунок казначейства України податок на доходи фізичних осіб 18% в сумі 42938,01 грн. та військовий збір 1,5 % 3578,17 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за № 1237 від 23.12.2020 та № 1238 від 23.12.2020.

З метою дотримання умов договору про надання гранту та досудового врегулювання спору, 11 лютого 2021 року Грантоотримувачу на його електронну адресу було надіслано лист, яким Фонд поінформував його про необхідність надання звіту незалежного аудитора, що підтверджує звітну документацію до 15 лютого 2021 року.

У відповідь на лист від 11.02.2021 року, Грантоотримувач надав відповідь від 19.02.2021 року, в якій пояснив неможливість вчасного подання фінансової звітності, а саме що він уклав договір про проведення аудиту з ТОВ "АУДИТКОНСАЛТ" 04 січня 2021 року, і що терміном аудиторської перевірки є 03 березня 2021 року.

25.02.2021 року Український культурний фонд направив на адресу Грантоотримувач лист вих. № 2217-02/02-08 про розірвання договору. У листі вказано, що станом на 24.02.2021 року Грантоотримувач не надав відповідну звітну документацію, а саме змістовий звіт (додаток 3), звіт про надходження та використання коштів (додаток 4) з копіями первинних бухгалтерських документів, чим порушив взяті на себе зобов`язання за договором. У зв`язку із чим, Фонд направив додаткову угоду про розірвання договору та вимагає повернення наданого гранту у розмірі 192028,31 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач послався на порушення відповідачем умов договору № 3ORG11-26994 від 17.12.2020, а отже на думку позивача має повернути сплачену суму на реалізацію проекту в розмірі 238544,49 грн.

Заперечуючи проти правомірності заявлених позовних вимог відповідач вказав, що надання пакету звітної документації було встановлено до 25.01.2021.

Однак відповідно до абз. 5 п.6 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 08.07.2020 «Про виділення коштів для здійснення деяких заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізації та ліквідацію спалаху епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», якою затверджено відповідний порядок виділення та використання коштів, а також встановлено обов`язок гарантоотримувача подати звітність до Фонду до 01.02.2021 включно, тобто строк подання звітності було продовжено.

Пунктом 3 розділу ІІ договору передбачено, що для підтвердження здійснення діяльності Грантоотримувач надає Фонду змістовий зміст (додаток 3), звіт про надходження та використання коштів (додаток 4) з копіями первинних бухгалтерських документів.

Пунктом 1 розділу XII договору визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до пункту 2 розділу IV договору грантоотримувач зобов`язаний відповідати за будь-якими зобов`язаннями, покладеними на нього цим говором, а саме отримати грант інституційної підтримки у строки, визначені пунктом 1 розділу II договору. У разі якщо виконання проекту інституційної підтримки буде припинено чи не завершено протягом дії цього договору, у триденний строк повідомити фонд про такі обставини.

Як зазначив відповідач всі гарантові кошти, були використані відповідно до їх цільового призначення та у відповідності погоджено кошторису.

За результатами використання коштів відповідачем, 01.02.2021 підготовлено змістовий звіт, звіт про надходження та використання коштів з копіями первинних документів бухгалтерських документів та супровідний документ, які через особистий кабінет користувача «Система управління проектами» (ФОП «Сєдов І.В.»), зареєстрований на сайті Українського культурного фонду за посиланням https://ucf.in.ua/, були завантажені у точній відповідності до вимог пункту 3.5.8 Порядку здійснення контролю за виконанням суб`єктами, які отримують фінансування, зобов`язань перед Українським культурним Фондом, в редакції станом на момент виникнення договірних зобов`язань, затверджених Рішенням Наглядової ради Українського культурного фонду № 217 від 09.11.2020.

Крім того, відповідач зазначив, що 04.01.2021, між останнім та ТОВ «Аудитконсалт» укладено договір про виконання робіт.

Відповідно до розділу 1 договору виконавець в особі «Аудитконсалт» приймає на себе зобов`язання щодо надання аудиторських послуг з формування думки та складання звіту з надання впевненості щодо достовірності та відповідності фінальної звітності Грантоотримувача про реалізацію проекту відповідно вимогам Українського культурного фонду. Строком виконання зобов`язань за даним договором визначена кінцева дата-04.03.2021.

Підставою для укладання зазначеного договору стала необхідність у підтвердженні фінансової звітності відповідним звітом незалежного аудитора.

Відповідно до вимог конкурсної програми «Культура в часи кризи: інституційна підтримка (додатковий конкурс)» за Лотом № 1 «Аудіовізуальне мистецтво», затверджених Додатком № 1 до Наказу № 124 від 02.09.2020, а також інструкцій до процедури звітування та Порядку встановлено необхідність підтвердження фінансової звітності відповідним звітом незалежного аудитора.

Зокрема відповідно до вищевказаних документів, на думку відповідача, Український культурний фонд визначив два взаємопов`язаних етапи види та подання звітності, а саме: подання змістовного звіту (додаток 5 договору), звіту про надходження та використання коштів (додаток 4 договору), що в свою чергу відповідає умовам пункту 3 розділу II Договору, а також подання фінальної звітності.

Системним аналізом терміну «Фінальна звітність», який викладено у Вимогах до конкурсної програми, інструкції до неї та Порядку, слід розуміти паперовий пакет документів, підтверджений звітом аудитора, який включає в себе заповнені додатки до договору про надання гранту інституційної підтримки та інші обов`язкові документи визначені фондом, який подається після завершення реалізації проекту на всю суму кошторису.

Таким чином подання фінальної звітності пов`язане з завершенням реалізації проекту що фактичне відбулось 01.02.2021, з урахуванням абзацу 5 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 08.07.2020 «Про виділення коштів для здійснення деяких заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізації та ліквідації спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2». В свою чергу подання фінальної звітності можливе лише після погодження Фондом звітної документації, а саме змістового звіту (додаток 5), звіту про надходження та використання коштів (додаток 4).

Відповідач також зазначає, що Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та впровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» установлено на території України карантин на період часу з 19.12.2020 по 28.02.2021, а також запроваджено ряд: обмежувальних протиепідемічних заходів, щодо роботи суб`єктів господарювання у зазначений період часу.

На виконання вимог договору, щодо надання саме фінальної звітності підтвердженої відповідним звітом незалежного аудитора відповідачем було вжито заходи щодо отримання первинної бухгалтерської документації від контрагентів, розрахунки з якими здійснювались за рахунок коштів гранту.

Отримання первинної бухгалтерської документації пов`язане із виконанням вимог п. 3.5.7 порядку, відповідно до якого встановлено вимоги до звіту незалежного аудитора. Однією з таких вимог є саме надання первинних бухгалтерських документів, які повинні бути сформовані відповідно до реєстру.

Враховуючи той факт, що деякі з первинних документів, для подальшого надання їх аудиторам, з огляду на ведення карантинних обмежень отримати завчасно не виявлялось можливим, у зв`язку з чим відповідач 23.02.2021 на електрону адресу відповідним листом проінформував Фонд. Також, в даному листі було зазначено про реалізацію проекту в повному обсязі, про факт надання змістового звіту та звіту про надходження та використання коштів через особистий електронний кабінет. Крім того, до листа надано копії договору з ТОВ «Аудитконсалт» та визначено дату отримання звіту незалежного аудитора.

25.02.2021 Український культурний фонд направив на адресу Грантоотримувач лист вих. № 2217-02/02-08 про розірвання договору та Додаткову угоду з посиланням на те, що станом на 24.02.2021 року Грантоотримувач не надав відповідну звітну документацію, а саме змістовий звіт (додаток 3), звіт про надходження та використання коштів (додаток 4) з копіями первинних бухгалтерських документів, чим порушив взяті на себе зобов`язання за договором.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди до Договору, підставою для її укладання є ненадання грантоотримувачем змістовного звіту, звіту про надходження та використання коштів з копіями первинних документів згідно з формами, викладеними у додатках № 3,4 Договору.

Тому відповідач наполягає на те, що ним не було підписано додаткову угоду про розірвання договору, оскільки фактично проект вже було реалізовано, а відповідну звітність надіслано на адресу фонду через електронний кабінет користувача. Направлений на адресу Фонду лист залишений без відповіді.

Крім того, 23.03.2021 на адресу Наглядової ради Українського культурного фонду було надіслано звернення, в якому було викладено обставини та причини зволікання з отриманням звіту незалежного аудитора, а також зазначено про своєчасність подання змістового звіту та звіту про надходження та використання коштів через електронний кабінет користувача. Крім того, відповідач даним зверненням запропонував Наглядовій раді Українського культурного фонду розглянути питання щодо можливості подання звіту незалежного аудитора.

20.04.2021 на адресу відповідача надійшов лист № 329-02/02-15 від 13.04.2021, відповідно до якого Наглядова рада прийняла рішення про істотні порушення умов договору про надання гранту інституційної підтримки та про розірвання договору в односторонньому порядку із посиланням на п. 1 розділу ІХ Договору та ст. 12 Закону України «Про Український культурний фонд».

Відповідач обґрунтовує свої доводи тим, що позивач дійшов неправильного висновку щодо не реалізації програми та як наслідок розірвання договору в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд" у разі прийняття Дирекцією Фонду рішення про надання фінансування певному проекту за рахунок коштів Українського культурного фонду з отримувачем коштів укладається договір про надання гранту.

Грант - фінансові ресурси, що надаються на безоплатній і безповоротній основі Українським культурним фондом суб`єкту, який провадить діяльність у сфері культури, для реалізації проекту, рішення про фінансування якого прийняте в порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із ч. 3 ст. 3 Закону України "Про Український культурний фонд" під терміном "проект" у цьому Законі розуміється діяльність фізичних і юридичних осіб, спрямована на створення певного культурного продукту, культурного блага чи культурної послуги (їх сукупності) з метою досягнення чітко визначених цілей у межах визначеного кошторису (бюджету) та здійснення якої вимагає вчинення в узгоджені строки дій, передбачених укладеною з Українським культурним фондом угодою.

Частиною 3 статті 12 Закону України "Про Український культурний фонд" визначено, за договором про надання гранту Український культурний фонд набуває право здійснювати контроль за реалізацією проекту відповідно до порядку, встановленого таким договором та законодавством, у тому числі вимагати виконання зазначеного порядку та вживати заходів у разі його порушення. Договір про надання гранту не може передбачати замовлення та (або) отримання Українським культурним фондом будь-яких товарів, робіт, послуг, майнових прав та (або) витрачання грошей на такі товари, роботи, послуги, майнові права.

Істотними умовами договору про надання гранту є визначення конкретного проекту, для реалізації якого надаються кошти; сума гранту (обсяг коштів) з відповідним кошторисом із зазначенням об`єктів, на які вона витрачатиметься; графік платежів; зобов`язання особи, яка отримує кошти, у тому числі щодо звітності; мінімальні технічні вимоги до проекту, які мають бути забезпечені; строк реалізації гранту; порядок надання доказів на підтвердження належного виконання договору про надання гранту; відповідальність за порушення умов договору.

Відповідно до ч. 5, ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд" у разі істотного порушення умов договору про надання гранту договір може бути розірваний в односторонньому порядку за заявою Українського культурного фонду.

Істотним порушенням, зокрема, є нецільове використання коштів, здійснення витрат у розмірах, більших, ніж передбачено договором про надання гранту, та інші порушення, що дають підстави для обґрунтованих припущень, що договір не буде виконано або його виконання не відповідатиме цілям, якими сторони керувалися при його укладенні.

Рішення про розірвання договору про надання гранту приймається Дирекцією Фонду за результатами розгляду інформації, що підтверджує вчинення істотного порушення умов договору про надання гранту, та, за наявності, пояснень іншої сторони такого договору щодо причин вчинення порушень.

Сторона договору, договір з якою розірвано Українським культурним фондом, повинна повернути сплачені їй за таким договором кошти впродовж 20 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 розділу IX договору передбачено аналогічні підстави для повернення сплаченого авансу, зокрема у разі дострокового розірвання цього договору внаслідок встановленого факту використання будь - якої частини гранту не за призначенням або з порушенням чинного законодавства грантоотримувач зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору в односторонньому порядку повернути у повному обсязі перераховані Фондом кошти.

За таких обставин, господарський суд аналізуючи наведені умови договору та вимоги чинного законодавства зазначає, що кошти отримані грантоотримувачем можуть бути ним повернуті лише у разі розірвання договору за наявності визначених законом та договором підстав.

При цьому, як і умовами договору (п. 1 п. 3 розділу ІХ договору) так і вимогами чинного законодавства (ч. 5, ст. 12 Закону України "Про Український культурний фонд") підставами одностороннього розірвання договору є істотне порушення умов, зокрема нецільове використання коштів, здійснення витрат у розмірах, більших, ніж передбачено договором про надання гранту та інші підстави, що дають підстави для обґрунтованих припущень, що договір не буде виконано або його виконання не відповідатиме цілям.

З огляду на вище викладене, для звернення позивачем до відповідача з вимогою про повернення перерахованих фондом коштів, останньому необхідно довести нецільове використання коштів, здійснення витрат у розмірах, більших, ніж передбачено договором, а також те, що договір не буде виконано або його виконання не відповідатиме цілям.

Як було вище досліджено судом, що грантоотримувач на виконання п.4, розділу IV договору надав фонду змістову та фінансову звітність.

Проте, господарський суд звертає увагу, що позивачем у листі від 25.02.2021 року було безпідставно повідомлено відповідача про одностороннє розірвання договору про надання гранту інституційної підтримки № 3ORG11-26994 від 17.12.2020 року, оскільки не доведено істотних порушень умов договору, як того вимагають вимоги чинного законодавства та умови договору.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не було порушено істотних умов договору, а саме грошові кошти перераховані останньому були використані за призначенням, а також роботи для реалізації проекту виконанні в повному обсязі.

За таких обставин, суд підстав для розірвання договору про надання гранту інституційної підтримки № 3ORG11-26994 від 17.12.2020 року не вбачає, а відтак відсутні підстави вимагати від відповідача повернення грошових коштів у розмірі 238544,49 грн.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При цьому, відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його «ефективність» з точки зору ст. 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2015).

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог Українського культурного фонду, у зв`язку із чим відмовляє у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Українського культурного фонду до Фізичної особи - підприємця Сєдова Іллі Володимировича про стягнення 238544,49 грн. відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 25 » листопада 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.А.Колодій

Суддя В.В. Левкут

Суддя Н.Г. Зінченко