І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/706/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:
судді Стефанів Т. В.
секретар судового засідання Максимів Н. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, в особі Державного підприємства "Болехівське лісове господарство"
до відповідача Фізичної особи-підприємця Лицур Мар`яни Степанівни
про зобов`язання звільнити нерухоме майно та передати його за актом прийому-передачі,
прокурора Попової О. В.,
представника позивача ДП "Болехівське лісове господарство" Соловій Х. Д.,
представника відповідача Мельника Р. Я.
Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

Суть спору.

Виконувач обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, в особі ДП "Болехівське лісове господарство" з позовом до ФОП Лицур М. С. про зобов`язання звільнити нерухоме майно площею 196 кв. м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Болехівська міська рада, с. Бубнище, вул. О. Довбуша, 1а та передати його за актом прийому-передачі ДП "Болехівське лісове господарство".

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 26.07.2021 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 17.08.2021; позивачу ДП "Болехівське лісове господарство" - подати суду оригінали документів, які долучено до позовної заяви для огляду в судовому засіданні, встановлено сторонам строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на позов.

17.08.2021 підготовче засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Стефанів Т. В. у відпустці.

Ухвалою від 04.08.2021 суд призначив підготовче провадження на 06.09.2021.

Протокольною ухвалою від 06.09.2021 суд відклав підготовче засідання на 23.09.2021.

Протокольною ухвалою від 23.09.2021 суд продовжив підготовче провадження строком на 30 днів до 26.10.2021 та відклав підготовче засідання на 19.10.2021.

Ухвалою від 19.10.2021 суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Протокольною ухвалою від 19.10.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.11.2021.

В судовому засіданні 11.11.2021 суд оголосив перерву до 17.11.2021.

Суд констатує, що представник позивача - ДП "Болехівське лісове господарство" надав суду для огляду оригінали документів (договір, додаткову угоду, акт, листи, тощо).

До матеріалів справи суд долучив оригінали тільки тих документів, які були подані прокурором разом з позовною заявою, при цьому врахував таке.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 4, 5 ст. 80 ГПК України).

Частиною 8 ст. 80 ГПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Будь-яких обґрунтованих клопотань про неможливість подання доказів (тих, що не були надані при зверненні з даним позовом до суду) ні прокурор, ні позивачі суду не подали.

Суд долучив до матеріалів справи також оригінали документів, поданих представником відповідача.

Не беруться до уваги доводи прокурора про недоцільність долучення до матеріалів справи оригіналів документів, поданих представником відповідача з огляду на те, що ним такі документи не долучалися при подачі відзиву на позов.

Суд зазначає, що відповідач подав оригінали лише тих документів, копії яких позивач долучив до позовної заяви.

Необхідність долучення оригіналів документів до матеріалів справи зумовлена існуванням двох редакцій додаткової угоди, що відрізняються між собою своїм змістом.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги прокурор вказав на те, що:

- додатковою угодою продовжено строк дії договору оренди державного майна на два місяці, і продовження такого строку слід обраховувати з моменту укладення додаткової угоди;

- ДП "Болехівське лісове господарство" звернулося до відповідача в місячний термін з моменту припинення дії договору оренди державного майна про повернення майна, у зв`язку із закінченням терміну його дії;

- відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення майна.

Представник ДП "Болехівське лісове господарство" позицію прокурора підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор та представник ДП "Болехівське лісове господарство" визнали той факт, що додаткова угода в редакції поданій відповідачем укладалася, однак, у зв`язку з допущеною опискою, зокрема, у даті кінцевого строку дії договору було укладено іншу додаткову угоду, в редакції, поданій позивачем.

Письмово позиція прокурора викладена у позовній заяві № 09.52-67-2341ВИХ-21 від 12.07.2021 (вх. № 11909/21 від 19.07.2021), відповіді на відзив № 09.52-67-1609ВИХ-21 від 27.08.2021 (вх. № 13367/21 від 30.08.2021), запереченнях № 09.52-67-2901ВИХ-21 від 05.10.2021 (вх. № 16219/21 від 15.10.2021).

Письмово позиція Державного агентства лісових ресурсів України викладена у письмових поясненнях вх. № 18281/21 від 17.11.2021 та додаткових поясненнях у справі вх. № 18290/21 від 17.11.2021, які є аналогічними письмовим поясненням.

Письмово позиція ДП "Болехівське лісове господарство" викладена у відповіді на відзив № 360/03 від 02.09.2021 (вх. № 13669/21 від 06.09.2021).

В судовому засіданні прокурор та представник ДП "Болехівське лісове господарство" просили позов задоволити.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав на:

- той факт, що договір оренди державного майна не припинив свою дію, на сьогоднішній день між сторонами тривають договірні орендні відносини;

- додатковою угодою внесено зміни до договору оренди державного майна, а не визначено будь-які інші умови щодо строку дії договору;

- звернення з вимогою про повернення орендованого майна, у зв`язку з закінченням терміну дії договору подано без дотримання визначених у договорі строків, більше того, така вимога не була отримана відповідачем;

- додаткову угоду в редакції позивача відповідач не підписував.

Письмово позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву б/н від 20.08.2021 (вх. № 13067/21 від 20.08.2021).

В судовому засіданні представник відповідача просив у позові відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

23.05.2017 між ДП "Болехівське лісове господарство" (орендодавець) та ФОП Лицур М. С. (орендар) укладено договір оренди державного майна № 07-01/17.

Згідно з п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно - господарська будівля площею 196 кв. м, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Болехівська м/р с. Бубнище, вул. О. Довбуша, 1а та перебуває на балансі ДП "Болехівське лісове господарство" (майно), вартість якого згідно звіту про незалежну оцінку, виконану станом на 30.11.2016 становить 184632 грн 00 к. без ПДВ.

У п. 2.1 договору сторони визначили, що вступ орендаря у користування майном, зазначеним у п. 1.1 настає одночасно із підписанням сторонами договору та акта приймання-передачі вказаного майна.

Орендодавець передав, а орендар прийняв на відповідальне зберігання та оплатне користування майно, про що свідчать підписаний та скріплений печатками обох сторін акт від 24.05.2017.

Договір оренди державного майна № 07-01/17 від 23.05.2017 укладений сторонами строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 23.05.2017 по 23.04.2020 (п. 10.1 договору).

20.05.2020 сторони уклали додаткову угоду № 07-01/20 до договору оренди державного майна № 07-01/17 від 23.05.2017, якою внесли зміни та доповнення до п. 10.1 договору.

В ході розгляду цієї справи суд установив, що оригінали додаткової угоди, які зберігаються у позивача - ДП "Болехівське лісове господарство" та відповідача відрізняються за своїм змістом.

Так, в оригіналі додаткової угоди, представленої суду представником ДП "Болехівське лісове господарство" п. 10.1 викладено в такій редакції: Цей договір діє з 23.05.2017 по 20.07.2020.

В свою чергу, в оригіналі додаткової угоди, представленої суду представником ФОП Лицур М. С. п. 10.1 викладено в такій редакції: Цей договір діє з 23.05.2017 по 20.06.2020.

У п. 10.6 договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору оренди.

ДП "Болехівське лісове господарство" зверталося до ФОП Лицур М. С. з вимогою № 299 від 28.07.2020 повернути майно, у зв`язку із закінченням договору оренди майна № 07-01/17.

Факт направлення вимоги на адресу відповідача підтверджує опис вкладення у цінний лист від 29.07.2020, фіскальний чек та накладна від 29.07.2020.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Укладаючи договір оренди державного майна № 07-01/17 від 23.05.2017 сторони погодили всі його істотні умови. Додатковою угодою № 07-01/20 від 20.05.2020 сторони внесли зміни до договору щодо строку його дії.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши подані сторонами оригінали додаткових угод суд дійшов висновку, що поданий позивачем примірник додаткової угоди є неналежним доказом, враховуючи таке:

- додаткова угода, яка подана позивачем містить виправлення, що є недопустимим. Варто звернути увагу, що копія додаткової угоди не відображає виправлення, яке внесено до оригіналу;

- підпис Лицур М. С. на додатковій угоді поданій позивачем істотно відрізняється від проставленого нею підпису на всіх інших документах, які наявні в матеріалах справи.

Варто зазначити, що прокурор та представник ДП "Болехівське лісове господарство" не заперечили факту, що додаткова угода в редакції поданій відповідачем укладалася. В свою чергу відповідач категорично заперечив факт укладення додаткової угоди в редакції поданій суду позивачем.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Тягар доказування позивача виникає з моменту пред`явлення позову, а відповідача - тільки після того, як останній вважатиме надану позивачем сукупність доказів загрозливою для свого стану. На підставі правила про розподіл доказового тягаря формується позиція сторін у справі, надаються і вивчаються докази, а також приймається судове рішення. Звертає на себе увагу особливість застосування правила залежно від позицій сторін. Тягар доказування позивача і відповідача істотно відрізняються. Позивач пов`язує себе своєю ініціативою, тому він завжди є активною стороною. Тягар доказування позивача існує завжди. Відповідач - сторона, що вибирає варіант захисту: від активного заперечення до повного мовчання. Відповідно він сам може по-різному визначити для себе тягар доказування

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 927/645/19, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Ні прокурором, ні Державним агентством лісових ресурсів України, ні ДП "Болехівське лісове господарство" не вчинено активних дій, спрямованих на доведення факту існування додаткової угоди, у поданій ними редакції.

Враховуючи наведені вище обставини, при розгляді цієї справи суд взяв до уваги редакцію додаткової угоди, яку представлено представником відповідача.

Так, додатковою угодою № 07-01/20 від 20.05.2020 сторони змінили строк дії договору оренди державного майна № 07-01/17 від 23.05.2017, зокрема, з 23.05.2017 до 20.06.2020.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України).

Додатковою угодою № 07-01/20 від 20.05.2020 сторони внесли зміни до основного договору щодо строку його дії, зазначивши про це у самій додатковій угоді.

Укладення додаткової угоди в даному випадку не є укладенням нового договору. Тому не варто пов`язувати дату укладення додаткової угоди з початком строку продовження дії основного договору.

Матеріали справи не містять заяви однієї із сторін про припинення цього договору, поданої у місячний строк з моменту закінчення строку його чинності, а саме з 21.06.2020 до 21.07.2020, як того вимагають приписи п. 10.6 договору.

Долучена до матеріалів позовної заяви вимога ДП "Болехівське лісове господарство" від 28.07.2020 направлена на адресу відповідача з порушенням встановлених договором строків.

Отже, строк дії договору оренди державного майна № 07-01/17 від 23.05.2017, укладений між ДП "Болехівське лісове господарство" (орендодавець) та ФОП Лицур М. С. (орендар) продовжено на 3 роки 28 днів, тобто до 18.07.2023.

Враховуючи наведене підстави для повернення відповідачем орендованого майна позивачу ДП "Болехівське лісове господарство" відсутні.

Заперечення відповідача про відсутність права прокурора на звернення до суду з даним позовом спростовані судом в ухвалі від 19.10.2021, якою відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Висновок суду.

В контексті наведеного в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що в позові відмовлено сплачений позивачем судовий збір слід залишити за останнім.

Разом з тим суд звертає увагу Івано-Франківської обласної прокуратури, що судовий збір у даній справі сплачено у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з приписами п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за розгляд вимоги немайнового характеру, що має місце в даному випадку, становить 2270 грн 00 к. Івано-Франківською обласною прокуратурою сплачено судовий збір в сумі 2769 грн 49 к.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тому Івано-Франківська обласна прокуратура має право повернути зайво сплачений судовий збір в сумі 499 грн 49 к.

Керуючись ст. 13, 42, 73, 74, 80, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову Виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, в особі Державного підприємства "Болехівське лісове господарство" до Фізичної особи-підприємця Лицур Мар`яни Степанівни про зобов`язання звільнити нерухоме майно площею 196 кв. м, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Болехівська міська рада, с. Бубнище, вул. О. Довбуша, 1а та передати його за актом прийому-передачі Державному підприємству "Болехівське лісове господарство" відмовити.

Судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 к. залишити за Івано-Франківською обласною прокуратурою.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25.11.2021.

Суддя Т. В. Стефанів