ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3417/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (02152, м.Київ, пр. Павла Тичини, 1- В)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Тім" (65005, Одеська область, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд.21, оф.508/2)

про стягнення 242 141,99 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Чередніченко М.М. - ордер КВ №402511 від 02.07.2018

від відповідача: Тельпис Ф.А. (керівник) - паспорт № 004958550, від 16.07.20;

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна".

30.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Тім", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про фінансовий лізинг №00017439 від 13.12.2018 у розмірі 242 141,99 грн, з яких:

- сума заборгованості за лізинговими платежами у розмірі 53 934,20 грн, 3% річних за період з 31.08.2020 по 22.10.2020 у розмірі 234, 95 грн, інфляційні витрати за період з 31.08.2020 по 22.10.2020 у розмірі 269,67 грн, пеня за період з 31.08.2020 по 22.10.2020 у розмірі 783,15 грн;

- сума заборгованості за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу у розмірі 25 553,13 грн, 3% річних за період з 16.05.2020р. по 22.10.2020р. у розмірі 336,04 грн, інфляційні витрати за період з 16.05.2020 по 22.10.2020 у розмірі 25,55 грн, пеня у розмірі 1 120,14 грн;

- сума заборгованості на підставі пункту 12.5 договору лізингу у розмірі 54 371,71 грн, 3% річних за період з 08.10.2020 по 22.10.2020 у розмірі 67,03 грн, інфляційні втрати у розмірі 54,37 грн, пеня у розмірі 223,45 грн;

- сума збитків на підставі п.8.2.3 договору лізингу у розмірі 105 168,60 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.12.2020 відкрито провадження у справі № 916/3417/20, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 06.01.2021 о 10:30.

17.12.2020 до суду від ТОВ "Агрос Тім" надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.103-107).

23.12.2020 до суду від ТОВ "Порше Лізинг Україна" надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача (т.1 а.с.115-116).

В судовому засіданні 06.01.2021, в якому представник відповідача висловив свої заперечення проти позову, судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 18.01.2021 о 14:30.

Судом було вислухано заперечення відповідача проти позову та оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 18.01.2021 о 14:30.

Ухвалою суду від 06.01.2021 викликано позивача у підготовче засідання 18.01.2021 о 14:30, визнано його явку обов`язковою та запропоновано надати суду пояснення щодо сум у рахунках-фактури з огляду на відмінності вказаних у них сум у порівнянні з графіком (додаток до договору); пояснення щодо терміну сплати у рахунках №00480720, №00484699, №00488276, №00492163 - 30.08.2020р.; усі рахунки по договору та докази їх сплати; обґрунтований розрахунок суми 54 371, 71 грн (рахунок від 07.10.2020р.); докази надсилання першої та другої вимоги; обґрунтований розрахунок пені; відомості щодо реалізації автомобілю.

11.01.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування у позивача інформації про дату та ціну продажу автомобілю марки AUDI модель А6, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску - 2016.

15.01.2021 до суду від позивача надійшло клопотання, згідно якого останній просить суд відкласти підготовче засідання та призначити наступне судове засідання в режимі відеоконференції.

В судове засідання 18.01.2021 з`явився представник відповідача, який надав для залучення до матеріалів справи додаткові докази разом з клопотанням (т.1 а.с.135-140) та не заперечував проти відкладення розгляду справи.

Судом було залишено відкритим клопотання про витребування доказів, оскільки ухвалою суду від 06.01.2021 було запропоновано позивачу надати відомості щодо реалізації автомобілю.

Протокольною ухвалою від 18.01.2021 судом було відкладено підготовче засідання на 01.02.2021 о 12:00, про що позивача було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України, в якій було зазначено також про обов`язковість прибуття до судового засідання.

01.02.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії договору купівлі-продажу/поставки від 28.10.2020, акту прийому-передачі (т.2 а.с.13-17).

У судовому засіданні 01.02.2021 судом було поставлено на обговорення питання щодо зупинення провадження по даній справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення у подібних правовідносинах в межах справи №904/5726/19 та запропоновано сторонам у наступному судовому засіданні висловити свою думку щодо зазначеного питання.

Протокольною ухвалою від 01.02.2021 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.02.2021 о 12:30.

19.02.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №904/5726/19 (т.2 а.с.35-36).

22.02.2021р. до суду від позивача надійшли письмові пояснення (т.2 а.с.41-43), згідно яких позивач, зокрема, висловив свої заперечення щодо зупинення провадження у даній справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №904/5726/19, зазначивши, що з огляду на висновки, викладені Великою Палатою у справі №755/10947/17, врахуванню підлягає остання за хронологією позиція Верховного Суду, тобто позиція у справі №924/570/18 (постанова від 17.05.2019), яка і має враховуватися судом.

Ухвалою суду від 22.02.2021 клопотання ТОВ "Агрос Тім" про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у справі №916/3417/20 зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №904/5726/19, зобов`язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи №904/5726/19.

31.08.2021 до суду від ТОВ "Порше Лізинг Україна" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку із прийняттям Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №904/5726/19.

Ухвалою суду від 10.09.2021 провадження у справі №916/3417/20 поновлено з 27.09.2021, призначено підготовче засідання у справі №916/3417/20 на 27.09.2021 о 12:30.

23.09.2021 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення у зв`язку із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (т.2 а.с.20-21).

Протокольною ухвалою від 27.09.2021 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.10.2021 о 15:30, про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 13.10.2021 судом оголошено перерву при розгляді справи по суті до 27.10.2021 о 15:00.

У судовому засіданні 27.10.2021 судом оголошено перерву до 11.11.2021 о 16:00.

У судовому засіданні 11.11.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити в частині стягнення додаткових сум, питання про стягнення лізингових платежів залишив на розсуд суду.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна".

На виконання умов укладеного між сторонами договору про фінансовий лізинг №00017439 від 13.12.2018, ТОВ "Порше Лізинг Україна" за актом прийому-передачі від 21.12.2018 передав, а ТОВ "Агрос Тім" отримало у користування під виплату лізингових платежів об`єкт лізингу, яким є транспортний засіб типу AUDI А6 2.0 TDI quattro Premium, 2016 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , державний реєстраційний помер НОМЕР_3 .

Відповідно до графіку платежів, чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно, періодом сплати лізингових платежів є: перший - 13.12.2018, останній - 15.11.2023.

В порушення положень ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" та п.6.5. договору відповідачем не було здійснено лізингові платежі за березень та квітень 2020 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 53 934,20 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України та п. 8.2. загальних умов відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 234,95 грн за період з 31.08.2020 по 22.10.2020 на суму 53 934,20 грн та інфляційні втрати на вказану суму у розмірі 269,67 грн, а також пеню за період з 31.08.2020 по 22.10.2020 у сумі 783,15 грн.

Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів зі сторони відповідача та з у зв`язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, позивачем, з метою самозахисту свого права шляхом припинення зобов`язання та реалізації положень ч. 2 ст. 7 Закону Укріїни "Про фінансовий лізинг", 21.04.2020 на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору.

Вимога про повернення об`єкту лізингу відповідачем була проігнорована, з огляду на що 29.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 425, стосовно повернення відповідачем на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" об`єкта фінансового лізингу.

10.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Д.П. вилучено у відповідача об`єкт лізингу на підставі вищезазначеного виконавчого напису, що підтверджується копією акту приватного виконавця від 10.06.2020.

Оскільки відповідач після отримання вимоги користувався об`єктом лізингу до 10.06.2021, останньому на підставі п. 6.18. загальних умов нараховано 25 553,13 грн, 3% річних на вказану суму за період з 16.05.2020 по 22.10.2020 у розмірі 336,04 грн, інфляційні втрати за вказаний період у розмірі 25, 55 грн та пеню у розмірі 1 120,14 грн на підставі пункту 8.2.1. загальних умов, а в цілому 27 034, 86 грн.

Крім того, невиконання відповідачем умов договору лізингу завдало позивачу збитків у сумі 105 168,60 грн, які підлягають стягненню на підставі п. 8.2.3. та 12.9. загальних умов. Така сума складається з сплачених позивачем на користь ТОВ "Юридична компанія "Тріпл СІ" коштів за надання юридично-консультаційних послуг у розмірі 104 408,32 грн, та коштів у сумі 760,28 грн, нарахованих на підставі п.12.9. загальних умов.

Також на підставі п.12.5. загальних умов відповідачу нараховано 54 371,71 грн, 3% річних на зазначену суму у розмірі 67,03 грн за період з 08.10.2020 по 22.10.2020, інфляційні втрати у розмірі 54,37 грн та пеню у розмірі 223,45 грн.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Тім".

За відсутності доказів продажу об`єкта лізингу та вирученої за нього суми або оцінки об`єкта лізингу, у раз якщо останній залишився у позивача, враховуючи положення п. 12.9. договору, вимоги позивача про стягнення лізингових платежів за березень-квітень 2020, плати за користування об`єктом лізингу та нарахованих 3% річних, інфляційних втрат та пені є необґрунтованими.

Заявлені позивачем до стягнення сума збитків та непогашена сума збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до поняття "інші несплачені платежі", а отже в контексті п.12.9 загальних умов, позивач зобов`язаний надати докази продажу об`єкта лізингу.

Крім того, за умовами договору залучення третіх осіб з відшкодуванням витрат на таке залучення передбачено тільки до застосування процедури примусового вилучення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження фактичного вчинення ТОВ "Юридична компанія "Тріпл СІ" певних дій з примусового вилучення об`єкта лізингу, натомість надав докази на підтвердження повернення об`єкта лізингу у примусовому порядку у рамках виконавчого провадження.

Повернення об`єкта лізингу на підставі п.13.6. загальних умов у примусовому порядку, виключає можливість залучення позивачем третіх осіб для вчинення таких дій.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

13.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрос Тім" (лізингоодержувач) було укладено договір про фінансовий лізинг №00017439 (т.1 а.с.15), в якому сторони погодили такі умови: об`єкт лізингу: транспортний засіб AUDI А6 2.0 TDI quattro Premium, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 ; вартість об`єкта лізингу: 1 302 836 грн; авансовий платіж: 195 425,40 грн; обсяг фінансування: 1 107 410,60 грн; кількість лізингових платежів: 60; строк лізингу (місяців): 60; залишкова вартість: 0,00 грн; адміністративний платіж: 27 685,26 грн; процентна ставка: 22,99 (зміна відповідно до пункту 6.4 загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу).

Одночасно з договором сторонами також було підписано графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування) (т.1 а.с.18-23) та Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (далі Умови) (т.1 а.с.24-36).

Відповідно до преамбули Умов загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, а також графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування) як додаток до контракту, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між сторонами щодо придбання об`єктів лізингу ТОВ "Порш Лізинг Україна" та його передання лізингоодержувачу (відповідно до визначених у цьому контракті значень вищезгаданих термінів) згідно з положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг", іншими чинними положеннями українського законодавства, внутрішніми правилами надання послуг з фінансового лізингу "Порше Лізинг Україна".

Згідно п.3.1. Умов предметом лізингу за цим контракт є транспортний засіб, зазначений у контракті (надалі - об`єкт лізингу). Об`єкт лізингу був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та повною мірою відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір дилера-продавця, у якого Порше Лізинг Україна придбало/зобов`язується придбати об`єкт лізингу.

За умовами п.3.2. Умов Порше Лізинг Україна придбаває об`єкт лізингу (отримує право власності на об`єкт лізингу) та передає лізингоодержувачу об`єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосованого українського законодавства та цього контракту.

Лізингоодержувач користується об`єктом лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями чинного українського законодавства та забезпечує експлуатацію об`єкта лізингу відповідно до цього контракту (п.3.3.Умов).

Після завершення строку лізингу за контрактом лізингоодержувач придбаває об`єкт лізингу у Порше Лізинг України за купівельною ціною, що буде визначена Порше Лізинг України з урахуванням виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань щодо сплати лізингових платежів та інших платежів, які підлягають здійсненню за цим контрактом.

За умови повної сплати лізингоодержувачем всіх платежів за контрактом, а також, виходячи з припущення, що відповідне законодавство України, що регулює відносини сторін за контрактом, не зазнає змін, після остаточного погашення лізингоодержувачем всіх належних до сплати платежів за контрактом, купівельна ціна об`єкта лізингу буде вважатися належним чином сплаченою лізингоодержувачем. У разі неповної сплати лізингоодержувачем будь-яких платежів за контрактом розмір купівельної ціни буде визначений відповідним чином (п.3.4.Умов).

Відповідно до п.4.1. Умов Порше Лізинг Україна зберігатиме за собою право власності на об`єкт лізингу, в той час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об`єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли Порше Лізинг Україна матиме право розірвати цей контракт/відмовитися від контракту та вимагати повернення об`єкта лізингу, як зазначено в цьому контракті).

Згідно п.4.2. Умов після завершення строку дії цього контракту та здійснення останнього лізингового платежу, інших платежів за цим контрактом і виконання всіх зобов`язань лізингоодержувачем, право власності на об`єкт лізингу перейде до лізингоодержувача. З цією метою сторони укладуть договір купівлі-продажу, підпишуть додаткову угоду до цього контракту або оформлять таке придбання в інший спосіб, запропонований Порше Лізинг Україна.

Положення цього пункту застосовуються незалежно від стану об`єкта лізингу на момент сплати останнього Лізингового платежу та/або інших платежів.

Пунктом 6.1. Умов сторони погодили, що для експлуатації об`єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь Порше Лізинг Україна лізингові платежі відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину цього контракту, та інших положень контракту. Кожний лізинговий платіж включає:

- частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об`єкта лізингу);

- проценти (винагорода Порше Лізинг Україна за отримання та використання лізингоодержувачем об`єкта лізингу);

- комісії;

- покриття витрат, пов`язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом, та інші витрати, передбачені або прямо пов`язані з контрактом.

Нижчезазначені витрати та послуги з адміністрування та обслуговування контракту не включаються до лізингових платежів:

- будь-які податки, що можуть застосовуватися до контракту після його виконання або в будь-який час у майбутньому;

- інші витрати та платіжні зобов`язання.

Такі витрати підлягають сплаті лізингоодержувачем на користь Порше Лізинг Україна. Якщо Порше Лізинг Україна понесло такі витрати, лізингоодержувач зобов`язується компенсувати суму таких витрат у повному обсязі протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту відправлення Порше Лізинг Україна відповідної вимоги лізингоодержувачу.

Згідно п.6.5. Умов лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Лізингові платежі не підлягають поверненню лізингоодержувачу, за винятком випадків, визначених контрактом.

Відповідно до п. 6.7. Умов під час встановлення розміру комісій, передбачених графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, сторонами було враховано те, що обов`язок щодо сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування покладається на лізингодавця.

За умовами п. 6.10. Умов лізингоодержувач здійснює лізингові платежі відповідно до термінів, визначених у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування).

Пунктом 6.18. Умов сторони погодили, що у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до пункту 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.

Згідно п. 8.2. Умов у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються такі санкції:

8.2.1. Пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу.

8.2.2. Штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Порше Лізинг України (пункт 8.3.1 цього контракту): 250 (двісті п`ятдесят) українських гривень за першу вимогу, 30 (триста) українських гривень за другу вимогу, 350 (триста п`ятдесят) українських гривень за третю вимогу (якщо Порше Лізинг Україна вирішить надіслати таку третю вимогу);

8.2.3. Компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем відповідно до контракту. Порше Лізинг Україна надає лізингоодержувачу відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати; проте ненадання такої документації не звільняє лізингоодержувача від компенсації та не вважається підставою для відстрочення виплати компенсації. Вищезазначені санкції підлягають сплаті лізингоодержувачем упродовж 10 (десяти) робочих днів після надіслання відповідної вимоги Порше Лізинг Україна, незважаючи на можливе розірвання контракту Порше Лізинг Україна.

Відповідно до п.8.3. Умов якщо лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш, ніж 10 (десяти) робочих днів, Порше Лізинг Україна має право:

8.3.1. Надіслати лізингоодержувачу першу вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 (семи) робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, Порше Лізинг Україна надсилає в такий же спосіб другу вимогу щодо сплати, яка подовжує строк здійснення сплати ще на 8 (вісім) робочих днів. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, Порше Лізинг Україна має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від контракту в односторонньому порядку за пунктом 12.6.1 контракту. Сторони погоджуються, що невиконання зобов`язань після надіслання другої вимоги щодо сплати означає, що лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов`язання за цим контрактом.

8.3.2. Якщо лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (відповідно до Закону України "Про фінансовий лізинг"), Порше Лізинг Україна має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об`єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Згідно п.8.6. Угоди будь-які збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх зобов`язань за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі додатково до штрафних санкцій, передбачених контрактом.

Відповідно до п. 12.1. Угоди строк лізингу за цим контрактом визначається у договорі про фінансовий лізинг та графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плані відшкодування).

Пунктом 12.2. Угоди сторони визначили, що строк лізингу починається з дати підписання акта приймання - передачі лізингоодержувачем об`єкта лізингу (пункт 5.4).

За умовами п.12.3. Угоди контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами, а у випадку нотаріального посвідчення - з моменту такого посвідчення, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Контракт достроково припиняється: в односторонньому порядку у випадках, передбачених цим контрактом та законом; за згодою сторін: за рішенням суду у встановлених законом випадках.

Положення п.12.5. Умов регулюють питання, пов`язані з достроковим викупом об`єкту лізингу, відповідно до якого за згодою сторін цей контракт може бути припинений дострокового, але не раніше ніж через 12 місяців із дати початку строку лізингу. Таке дострокове закінчення строку лізингу є можливим лише за умови, що до моменту такого закінчення лізингоодержувач виконав усі свої зобов`язання, передбачені або пов`язані з цим контрактом. У разі дострокового закінчення строку лізингу лізингоодержувач виплачує Порше Лізинг Україна: а) непогашену вартість контракту (яка включатиме непогашену вартість об`єкта лізингу, а також інші платежі, що підлягають здійсненню у зв`язку з достроковим закінченням строку лізингу, включаючи, окрім іншого, непогашену суму збору на обов`язкове державне пенсійне страхування), розраховану Порше Лізинг Україна, та б) (застосовується виключно до юридичних або фізичних осіб, зареєстрованих як суб`єкти підприємницької діяльності) одноразову комісію за дострокове закінчення строку лізингу в розмірі 4% від непогашеної вартості об`єкта лізингу, зазначеної в договорі про фінансовий лізинг, якщо Порше Лізинг Україна вимагатиме сплати такої комісії.

У разі звернення лізингоодержувача із проханням щодо дострокового закінчення строку лізингу згідно з цим пунктом, Порше Лізинг Україна вчинить потрібні дії, зокрема, визначить непогашену вартість контракту (заборгованість за контрактом) і надасть лізингоодержувачу рахунки для оплати у найкоротший можливий строк, але не пізніше через один місяць із дати отримання такого звернення.

Після здійснення лізингоодержувачем усіх платежів відповідно до цього пункту контракту право власності на об`єкт лізингу перейде до лізингоодержувача, у разі чого сторони користуватимуться положеннями пункту 4.2. контракту.

У відповідності до п. 12.6. Умов Порше лізинг Україна має право в односторонньому порядку розірвати цей контракт/відмовитися від контракту, та, також серед іншого, право на повернення об`єкта лізингу, зокрема, у разі, якщо:

12.6.1. Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до п.12.7. Угоди день, що вважатиметься датою припинення/відмови від контракту, визначається Порше Лізинг Україна у відповідному повідомленні/вимозі. Порше Лізинг Україна надсилає лізингоодержувачу письмове повідомлення/вимогу про припинення/відмову від контракту та, за можливості, зв`язується з ним доступними засобами зв`язку для повідомлення про розірвання/відмову від контракту. Таке повідомлення/вимога надсилається Порше Лізинг України на адресу за зареєстрованим місцезнаходженням лізингоодержувача (для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців)/місцем реєстрації (для фізичних осіб). У випадку неотримання лізингоодержувачем повідомлення/вимоги з будь-яких причин, лізингоодержувач вважається належним чином повідомленим на 10 (десятий) календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою УДППЗ "Укрпошта" про прийняття повідомлення для відправки.

Пунктом 12.8. Угоди встановлено, що негайно після розірвання/відмови від контракту Порше Лізинг Україна має право скористатися всіма отриманими гарантіями для одержання повної суми всіх непогашених лізингових платежів та інших платежів, незалежно від дати їхнього здійснення.

Згідно п.12.9. Угоди у разі дострокового закінчення строку лізингу/припинення контракту відповідно до пункту 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2, а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україна, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запису. В цей же строк лізингоодержувач сплачує Порше лізинг Україна будь-яку різницю між вартістю об`єкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано Порше Лізинг Україна в результаті продажу об`єкта лізингу або, якщо об`єкт лізингу залишився у власності Порше Лізинг Україна, ринковою вартістю об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою Порше Лізинг Україна та має бути відшкодована лізингодавцю лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов`язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання лізингоодержувачем, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контракту.

Якщо сума грошових коштів, що була фактично отримана Порше Лізинг Україна внаслідок продажу об`єкта лізингу (або у разі якщо об`єкт лізингу залишається у власності Порше Лізинг Україна - ринкова вартість об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) дорівнює або перевищує лізингові платежі, що залишилися недійсними відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), а також інші платежі, що залишилися несплаченими лізингоодержуваечм відповідно до контракту, цей пункт 12.9 контракту не застосовується.

Відповідно до п. 12.13. Угоди у випадках, передбачених пунктами 12.6. та 12.12. , контракт вважається припиненим на 10-й робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

Згідно п. 13.1. Угоди лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені Порше Лізинг Україна, повернути об`єкт лізингу Порше Лізинг Україна в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення контракту, крім випадку, коли лізингоодержувач набуває право власності на об`єкт лізингу відповідно до умов контракту.

Якщо лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об`єкта лізингу, Порше Лізинг Україна має право вилучити (повернути) об`єкт без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку.

Пунктом 13.5. Угоди сторони погодили, що Лізингоодержувач відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені Порше Лізинг Україна у зв`язку з вилученням (поверненням) об`єкта лізингу, у тому числі витрати, пов`язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги пов`язані з вилученням об`єкта лізингу.

Якщо Пороше Лізинг Україна не зможе здійснити свої права на вилучення (повернення), як передбачено у цьому пункті 13 Порше Лізинг Україна матиме право на вилучення об`єкта лізингу у лізингоодержувача в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п.13.6. Угоди).

З наданого позивачем графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів вбачається, що перший лізинговий платіж у сумі 40 059,16 грн відповідачем мав бути здійснений 13.12.2018, а останній у сумі 40 058,52 грн 15.11.2023. При цьому графіком передбачено сплату лізингових платежів щомісяця.

З матеріалів справи судом встановлено, що об`єкт лізингу позивачем було придбано у ТОВ "ЗС ГРУПП" на підставі договору №774-18Л від 13.12.2018 (т.1 а.с.37-40) та прийнято за актом прийому-передачі автомобіля від 18.12.2018 (т.1 а.с.42).

21.12.2018 актом приймання-передачі (т.1 а.с.43) позивач як лізингодавець передав відповідачу як лізингоодержувачу, а останній прийняв у користування під виплату лізингових платежів предмет лізингу: AUDI А6 Limousine А6 Premium, шасі № НОМЕР_1 .

Згідно наданого позивачем графіку покриття витрат у березні 2020 року відповідачем мало бути сплачено на користь позивача черговий лізинговий платіж у сумі 40 059,22 грн, у квітні 2020 року у сумі 40 059,22 грн.

Натомість, як встановлено судом, та відповідачем жодним чином така обставина не заперечується, ТОВ "Агрос Тім" таких платежів здійснено не було.

21.04.2020 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору (вих.№00017439 від 16.04.2020) (т.1 а.с.49-50). У вказаній вимозі позивач просив відповідача повернути автомобіль на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" за адресою: Україна, місто Київ, проспект Павла Тичини, 1-В, офіс "В", впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця знаходження/проживання ТОВ "Агрос Тім".

Означений лист відповідачем було отримано 24.04.2020, про що свідчить наявна в матеріалах справи роздруківка відстеження поштового відправлення з сайту Укрпошти (т.1 а.с.52).

Враховуючи положення п.12.13. Умов, з урахуванням надіслання позивачем на адресу відповідача вимогу про відмову від договору, суд зауважує, що датою припинення дії укладеного між сторонами договору про фінансовий лізинг є 05.05.2020.

29.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А. за заявою позивача було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №425 (т.1 а.с.53), щодо передачі шляхом вилучення від ТОВ "Агрос Тім" на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" транспортного засобу AUDI А6 2.0 TDI quattro Premium, 2016 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний реєстраційний помер НОМЕР_3 .

10.06.2020, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Д.П. в рамках виконавчого провадження №62233322 щодо виконання виконавчого напису №425 від 29.05.2020, було вилучено у відповідача та передано позивачу об`єкт фінансового лізингу, про що свідчить наявний в матеріалах справи акт приватного виконавця (т.1 а.с.56-57).

В процесі розгляду справи судом встановлено, що позивачем на підставі договору купівлі-продажу/поставки бувшого у використанні транспортного засобу від 28.10.2020 (т.2 а.с.15-16) було відчужено ТОВ "Укркредит-Авто" транспортний засіб AUDI А6 Limousine, шасі № НОМЕР_1 .

Згідно п. 3.1. названого договору ціна транспортного засобу визначена покупцем та продавцем на рівні 936 476,74 грн.

5. Позиція суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі є правовідносинами фінансового лізингу, що врегульовані положенням параграфу 6 "Лізинг" глави 58 Цивільного кодексу України та положеннями спеціального Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 806 Цивільного кодексу України (в редакції станом на момент укладання договору) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами частин другої та третьої статі 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР суб`єктами лізингу можуть бути, зокрема: лізингодавець - юридична особа, яка передає право володіння та користування предметом лізингу лізингоодержувачу; лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця.

За частинами другою, третьою статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Пунктами 3, 7 частини другої статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу, лізингоодержувач зобов`язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів (частина друга статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР).

У справі, що розглядається, лізингоодержувач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом на відмову від договору та просив погасити заборгованість за договором і повернути предмет лізингу відповідно до умов договору та чинного законодавства. При цьому, як встановлено судом, предмет лізингу відповідачем було повернуто та в подальшому позивачем відчужено за договором купівлі-продажу.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 242 141,99 грн, з яких:

- 55 221,97 грн - сума заборгованості за лізинговими платежами (нараховані на підставі положень п.6.5. Умов) з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені;

- 27 034,86 грн - сума заборгованості за платежами за фактичне користування об`єкту лізингу (нараховані на підставі п. 6.18 Умов) з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені;

- 54 716,56 грн - сума заборгованості, нарахована на підставі п.12.5. умов, з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені;

- 105 168,60 грн - сума збитків, нарахована на підставі п.8.2.3. Умов.

Надаючи оцінку вимогами позивача про стягнення з відповідача заборгованості за лізинговими платежами з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені у 55 221,97 грн, суд вказує наступне.

Як вже було зазначено судом, положеннями ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР, які кореспондуються з положеннями п.6.1. Угоди, передбачено обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

За частиною другою статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Ураховуючи структуру та зміст лізингових платежів, ці платежі не є рівнозначними платі за користування, на відміну від орендної плати, позаяк містять в собі таку складову, як відшкодування частини вартості предмета лізингу, і з моменту розірвання договору лізингу зобов`язання лізингодавця щодо передачі об`єкта лізингу у власність лізингоодержувача є припиненим, відповідно в лізингоодержувача припинилось зобов`язання щодо відшкодування вартості цього об`єкта.

Водночас, у п. 6.18. Загальних умов сторони погодили, що у випадку розірвання договору за ініціативою ТОВ "Порше Лізинг Україна" відповідно до пункту 12 контракту лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об`єктом лізингу.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За своєю правовою природою відносини лізингу передбачають право лізингоодержувача користуватися предметом лізингу, тобто містять елементи договору оренди (найму), у яких користування предметом оренди є платним, тож узгоджене сторонами регулювання не суперечить змісту лізингових відносин, за якими лізингоодержувачу майно надається у виключне користування на визначений термін, та положенням законодавства.

З урахуванням наведених висновків суду, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми лізингових платежів, що є платою за користування об`єктом лізингу до припинення дії договору, є обґрунтованими.

Подібні за змістом висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №904/5726/19, які в силу положень ст.236 ГПК України є обов`язковими для суду.

В той же час, вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню, суд враховує, що до моменту припинення дії договору про фінансовий лізинг від 13.12.2018 відповідачем фактично не сплачено черговий платіж за березень 2020 (виходячи з графіку відшкодування платежів оплачуваний період охоплює з 15.03.2020 по 14.04.2020) та квітень 2020 (оплачуваний період з урахуванням дати припинення дії договору становить з 15.04.2020 по 05.05.2020, тобто 21 календарний день).

Як встановлено судом з наданих представником позивача пояснень, у розрахунку позивача (т.1 а.с.13) суми лізингових платежів за вказані періоди розраховані з урахування курсової різниці та становлять за березень - 40 865,56 грн та за квітень - 39 518,27 грн.

Водночас, зважаючи на погодження сторонами сум лізингових платежів у графіку, відсутність в матеріалах справи додаткових угод про внесення змін до такого графіку платежів, суд не погоджується з означеним розрахунком та вважає, що сплаті відповідачем підлягають суми лізингових платежів, що погоджені сторонами у графіку.

З урахуванням правомірного користування відповідачем об`єктом лізингу до 05.05.2021, а також з огляду на часткове погашення відповідачем лізингових платежів, що вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість зі сплати лізингових платежів, що підлягає стягненню з відповідача становить 41 651,04 грн (40059,22 грн сума лізингового платежу за березень 2020 року + 28 041,45 грн сум лізингового платежу за 21 день квітня 2020 року - 26 449,63 грн сума оплати).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за прострочення сплати платежів сторонами погоджена у п.8.2. Загальних умов.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, доданого позивачем до позовної заяви, суд встановив методологічні помилки при здійсненні розрахунку з огляду на неврахування позивачем положень ч.6 ст. 232 ГК України, а також неврахування при визначенні суми заборгованості часткової сплати, проведеної 07.10.2020, що призвело до її зменшення.

З урахуванням наведеного, судом за допомогою системи "Ліга-Закон" було зроблено власний розрахунок пені.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пеніЗагальна сума пені
28133.5831.08.2020 - 17.09.20201810 %138.36
25800.6231.08.2020 - 06.10.20203710 %260.83
14232.8007.10.2020 - 16.10.20201010 %38.89
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 438,08 грн, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За допомогою системи "Ліга-Закон" судом було зроблено власний розрахунок також і 3% річних та інфляційних втрат, виходячи із визначеної судом заборгованості за квітень 2020 (21 календарний день) та часткової сплати відповідачем заборгованості.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
28133.5831.08.2020 - 06.10.2020373 %85.32
27327.2407.10.2020 - 22.10.2020163 %35.84
25800.6231.08.2020 - 06.10.2020373 %78.25
14323.8007.10.2020 - 22.10.2020163 %18.79
Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 218,20 грн, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд зауважує, що наведені вище висновки суду не вплинули на загальну суму інфляційних втрат, що нарахована позивачем, з огляду на що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 269,67 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Надаючи оцінку вимогам позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за платежами за фактичне користування об`єкту лізингу, нарахованої на підставі п. 6.18 Умов), з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені у сумі 27 034,86 грн (з них сума заборгованості за фактичне використання об`єкту лізингу дорівнює 25 553,13 грн), суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, які в силу положень ст.236 ГПК України є обов`язковими для суду, водночас вважає за необхідне застосувати їх в частині висновків, що є релевантними.

За частиною третьою статті 615 ЦК України внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана з правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. З припиненням договірних відносин у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ. Відповідні висновки є застосовними і до відносин лізингу у випадках дострокового припинення договору у зв`язку з порушеннями лізингоодержувача.

Отже, з моменту розірвання договору фінансового лізингу з ініціативи лізингодавця в лізингоодержувача припиняється обов`язок сплачувати лізингові платежі, натомість виникає обов`язок негайно повернути об`єкт лізингу у відповідному стані.

Після припинення дії договору лізингу невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірні дії лізингоодержувача. Тому права та обов`язки лізингодавця та лізингоодержувача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням відповідно до умов договору та положень законодавства, які регламентують наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення предмета лізингу.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (частина друга статті 218 ГК України).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Зазначене вище кореспондує спеціальним положенням Закону України «Про фінансовий лізинг», за якими лізингодавцю надано право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу в передбачених законом та договором випадках; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

Як уже зазначалося вище, у пункті 12.9 Загальних умов сторони у разі дострокового закінчення строку лізингу/припинення контракту відповідно до пункту 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2, а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україна, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запису. В цей же строк лізингоодержувач сплачує Порше лізинг Україна будь-яку різницю між вартістю об`єкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано Порше Лізинг Україна в результаті продажу об`єкта лізингу або, якщо об`єкт лізингу залишився у власності Порше Лізинг Україна, ринковою вартістю об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою Порше Лізинг Україна та має бути відшкодована лізингодавцю лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов`язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання лізингоодержувачем, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контракту.

Якщо сума грошових коштів, що була фактично отримана Порше Лізинг Україна внаслідок продажу об`єкта лізингу (або у разі якщо об`єкт лізингу залишається у власності Порше Лізинг Україна - ринкова вартість об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) дорівнює або перевищує лізингові платежі, що залишилися недійсними відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), а також інші платежі, що залишилися несплаченими лізингоодержуваечм відповідно до контракту, цей пункт 12.9 контракту не застосовується.

Як вбачається із змісту означеної постанови, у випадку, що розглядався Верховним Судом, лізингоодержувачем об`єкт лізингу повернуто не було, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума в повному обсязі складала різницю між лізинговими платежами, а також іншими платежами, що залишились несплаченими, та вартістю об`єкту лізингу, яка і була стягнута на підставі п.12.9 Загальних умов. При цьому, Верховний Суд зазначив про помилковість її стягнення згідно до п.6.18.

В даному випадку позивачем заявлено до стягнення суму, правова природа якої останнім визначена не як упущена вигода, та фактично позивач не доводить її наявність в порядку п.12.9. Угоди. В порушення положень ст. 162 ГПК України позивачем також не на надано обґрунтованого розрахунку вказаної суми, яка математично в даному випадку не дорівнює лізинговому платежу згідно до рахунку від 04.05.2020.

При цьому, позивач суму у розмірі 25 553,13 грн просить стягнути на підставі п.6.18. умов, що є необґрунтованим, зважаючи на відповідні висновки Верховного Суду з урахуванням припинення дії договору та продажу об`єкта лізингу.

З урахуванням таких висновків суду, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу у розмірі 25 553,13 грн, а також 3% річних у розмірі 336,04 грн, інфляційних витрат у розмірі 25,55 грн та пені у розмірі 1 120,14 грн, які є похідними, задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача суми збитків у 105 168,60 грн (104 408,32 грн - сума грошових коштів, що сплачена позивачем за надання юридично консультаційних послуг ТОВ "Юридична компанія "Тріпл СІ", 760,28 грн - компенсація витрат згідно п.12.9. Угоди), суд вказує наступне.

Приписами статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Відсутність хоча б одного з перелічених вище елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення. Отже, позивачу потрібно довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Положеннями п. 8.2.3. Умов передбачено право позивача на компенсацію будь-яких витрат та/або винагород понесених ним, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, невиплачених лізингоодержувачем у відповідності до контракту.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору лізингу, позивач зазначає, що поніс витрати за договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012, відповідно до якого ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" надало ТОВ "Порше Лізинг Україна" юридично-консультаційні послуги щодо клієнта ТОВ "Агрос Тім", що підтверджується актом №49 від 01.06.2020 та актом №53 від 10.06.2020, на загальну суму 104 408,32 грн.

З вищевказаних актів вбачається, що ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" надано ТОВ "Порше Лізинг Україна" юридично-консультаційні послуги щодо вчинення виконавчого напису та вилучення об`єкта лізингу у клієнта ТОВ "Агрос Тім".

В той же час матеріалами справ достеменно встановлено вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А. та вилучення об`єкта лізингу приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №62233322.

Доказів того, що позивачем, крім приватного нотаріуса та приватного виконавця, було залучено до вчинення як виконавчого напису, так і до проведення виконавчих дій, будь-яких інших осіб, матеріали справи не містять.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 09.07.2018 у справі №911/2449/17, згідно якої витрати на оплату консультативних та юридичних послуг, не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов`язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу.

У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків, а за частинами першою, другою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 760,28 грн, позивач зазначає, що така сума нарахована у відповідності до п.12.9. Угоди, тобто є упущеною вигодою позивача.

Необхідно зазначити, що у відповідності до положень п. 12.9. Умов упущеною вигодою є будь-яка різниця між вартістю об`єкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що була фактично отримана ТОВ "Порше Лізинг Україна" в результаті продажу об`єкту лізингу або, якщо об`єкт лізингу залишився у власності ТОВ "Порше Лізинг Україна", ринковою вартістю об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту.

Як встановлено судом, вартість об`єкту лізингу відповідно до договору купівлі-продажу, укладеному між позивачем та ТОВ "Укркредит-Авто", дорівнює 936 476,74 грн.

При цьому, згідно графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів після сплати відповідачем 15 лізингового платежу у відповідача рахувався несплачений залишок у сумі 935 594,30 грн, що фактично є меншою сумою ніж визначена у договорі купівлі продажу вартість об`єкту продажу, що в свою чергу відповідно до абзацу другого п.12.9. Угоди виключає можливість застосування такого пункту.

Поряд з цим у судовому засіданні, представником позивача було зазначено, що заявлена суму у розмірі 760,28 грн була сплачена позивачем за порушення відповідачем правил дорожнього руху. Водночас, жодних доказів сплати такої суми позивачем до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача суми збитків у розмірі 105 168,60 грн.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі у розмірі 54 371,71 грн, нарахованої на підставі п.12.5. договору, а також 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих на цю суму, суд вказує наступне.

Перш за все необхідно відмітити, що п.12.5. Умов регулює питання, пов`язані з достроковим викупом об`єкту лізингу, за змістом якого у разі сплати лізингоодержувачем усіх платежів він набуває право власності на об`єкт лізингу. В той же час судом достеменно встановлено, що право власності відповідачем не набуто, а позивачем об`єкт лізингу відчужено.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач надав суду рахунок-фактуру №59010-00518321 від 07.10.2020 на загальну суму 54 371,71 грн із вказанням - послуги з адміністрування та обслуговування (т.1 а.с.58).

У судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що зазначена у рахунку сума, яка заявлена до стягнення, є витратами позивача на оплату пенсійного збору при реєстрації транспортного засобу.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За пунктом 1 частини першої статі 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно із частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд зауважує, що позивачем не надано суду жодного обґрунтованого розрахунку нарахованої ним суми за послуги адміністрування та обслуговування у розмірі 54 371,71 грн та доказів понесення таких витрат. Не містять матеріали справи також і доказів понесення позивачем витрат на сплату пенсійного збору при реєстрації транспортного засобу. При цьому суд враховує, що за умовами договору адміністративний платіж становить 27 685,26 грн.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають.

Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 15 000 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 ст.129 ГПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 15 000 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг від 10.04.2018 (.1 а.с.74-77), заявку на надання юридичних послуг №48 від 13.10.2020 (т.1 а.с.78-80), рахунок на оплату №180410_48_1 від 13.10.2020 (т.1 а.с.81), платіжне доручення №51006968 від 22.10.2020 на суму 15 000 грн акт про надані послуги №1 від 15.10.2020 (т.1 а.с.83).

Так 10.04.2018 між Адвокатським об`єднанням "КПД Консалтинг" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (замовник) було укладено договір про надання юридичних послуг (т.1 а.с.74-77), п.1.1. якого встановлено, що сторони укладають наступний договір про надання юридичних послуг виконавцем стосовно питань, пов`язаних із поточною господарською діяльністю замовника. Види, зміст, обсяг, строки та умови надання конкретних послуг погоджуються сторонами в кожному випадку письмово шляхом підписання додаткових угод (заявок), які становлять невід`ємну частину цього договору.

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що за надання послуг замовник сплачує виконавцеві винагороду, сума якої визначається у відповідній додатковій угоді (заявці), яка підписується сторонами.

Договір є укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (пункт 6.1 договору).

До вказаного договору було підписано 13.10.2020 заявку на надання юридичних послуг №48, якою зокрема передбачено, що виконавець зобов`язується надати замовнику наступні послуги: забезпечити належне представництво інтересів замовника у відповідних судах, в тому числі апеляційної та касаційної інстанцій по справі за позовом ТОВ "Порше Лізинг Україна" (позивач) до ТОВ "Агрос Тім" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №00017439 від 13.12.2018 (п.1а заявки)

Пунктами 4.1.-4.2. заяви сторони погодили вартість послуг в суді першої інстанції на рівні 15 000 грн, та строк оплати: передплата протягом 5 банківських днів з дня отримання від виконавця відповідного рахунку.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги та факту оплати послуг.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, а також витрат на правову допомогу позивача, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Тім" (65005, Одеська область, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд.21, оф.508/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (02152, м.Київ, пр. Павла Тичини, 1- В, ) суму заборгованості за лізинговими платежами у розмірі 41 651 /сорок одна тисяча шістсот п`ятдесят одна/ грн 04 коп., 3% річних у сумі 218 /двісті вісімнадцять/ грн 20 коп., пеню у сумі 438 /чотириста тридцять вісім/ грн 08 коп., інфляційні втрати у сумі 269 /двісті шістдесят дев`ять/ грн 67 коп., судовий збір у сумі 638 /шістсот тридцять вісі/ грн 65 коп., витрати на правничу допомогу сумі 2 637 /дві тисячі шістсот тридцять сім/ грн 52 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2021 р.

Суддя Ю.М. Щавинська