ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 справа № 914/2842/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вотранс Логістик", с.Підгайці, Луцький район, Волинська область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Білінського Михайла Зеновійовича, с.Унятичі, Дрогобицький район, Львівська область

про: стягнення 19606,00грн безпідставно набутих грошових коштів

Суддя У.І.Ділай

Без участі представників сторін

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2021, справу №914/2842/21 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 20.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін.

05.10.2021 від позивача до суду надійшла заява про надання письмових доказів для огляду.

Станом на 22.11.2021 від відповідача до суду відзив не надходив.

Про розгляд справи відповідач належним чином повідомлений на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Також суд зазначає, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасників справи.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 22.11.2021. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

21 вересня 2020 року позивач здійснив безготівковий переказ грошових коштів в сумі 29606,00 грн на банківський рахунок відповідача. На підтвердження зазначеного позивач долучив платіжне доручення № 6948 від 21.09.2020. В графі «призначення платежу» платником зазначено «оплата за транспортні послуги зг.акту від 01.09.2020р. Без ПДВ».

Як зазначено в позові ФОП Білінський М.З. жодних послуг ТзОВ "Вотранс Логістик" не надавав, заборгованості чи інших фінансових зобов`язань між сторонами спору немає.

З метою повернення грошових коштів, 28.04.2021 позивач надіслано на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів.

04.06.2021 відповідач частково повернув помилково сплачені кошти в сумі 10000,00грн. Однак, грошові кошти в сумі 19606,00грн ФОП Білінський М.З. не повернув.

За твердженням позивача грошові кошти в сумі 19606,00грн є такими, що набуті ТзОВ "Вотранс Логістик" без достатніх правових підстав та в силу ст. 1212 ЦК України повинні бути повернуті позивачу.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не повернув позивачу помилково перерахованих коштів. ТзОВ "Вотранс Логістик" звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача 19606,00грн безпідставно набутих грошових коштів.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При зверненні до суду із позовом про стягнення з ФОП Білінського М.З. перерахованих коштів в сумі 19606,00грн ТзОВ "Вотранс Логістик" керується нормами ст. 1212 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Судом встановлено, що відповідач безпідставно отримав від позивача кошти, в зв`язку з чим станом на період звернення позивача до Господарського суду Львівської області, утворилась заборгованість в сумі 19606,00грн, яка відповідачем на вимогу ФОП Білінським М.З. не була повернута.

Зазначені обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копієюплатіжного доручення (оглянуті судом): № 6948 від 21.09.2020 на суму 29606,00грн. Після звернення позивача із вимогою про вимогу про повернення грошових коштів відповідач повернув 10000,00грн, залишок становить 19606,00грн помилково перерахованих коштів.

Відповідач проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом не встановлено, а матеріали справи не містять доказів повернення ФОП Білінським М.З. спірних грошових коштів позивачу в розмірі 19606,00грн.

Отже, отримані відповідачем грошові кошти в сумі 19606,00грн є такими, що отримані ним без достатніх правових підстав та підлягають поверненню позивачу.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Білінського Михайла Зеновійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вотранс Логістик" (45602, Волинська область, Луцький район, с.Підгайці, вул.Дубнівська, 16Г, ідентифікаційний код 39052648) 19606,00грн безпідставно набутих грошових коштів та 2270,00грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 24.11.2021.

Суддя Ділай У.І.