ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2021 р. Справа№ 910/6842/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2021

у справі № 910/6842/21 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінайті"

до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

про стягнення 143 301,30 грн

за участю представників:

від позивача: Сергійчик А.О.

від відповідача: Алмаз В.В.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фінайті" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про стягнення 143 301,30 грн, у тому числі: 133 200,00 грн основного боргу, 8 127,02 грн пені та 1 974,28 грн 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання інформаційних послуг від 03.04.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 133 200,00 грн основного боргу, 328,44 грн пені, 65,69 грн 3% річних, 2 116,23 грн судового збору та 9 322,60 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог в частині стягнення суми основного боргу. Водночас, за висновком суду, підставним є нарахування пені та трьох процентів річних на суму заборгованості за період прострочення з 17.04.2021 по 22.04.2021.

Не погодившись з рішенням, КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі № 910/6842/21 та ухвалити нове рішення, яким в повному обсязі відмовити у задоволенні позовних вимог, покласти на позивача всі понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Скаржник заперечує надання послуг у спірному періоді, вказуючи, що акти не підписані відповідачем та повернуті позивачу листом від 22.04.2021 № 303-2319.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі № 910/6842/21 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

30.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ТОВ "Фінайті" просить залишити апеляційну скаргу КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 - без змін, наполягаючи на безпідставності та необґрунтованості апеляційної скарги.

07.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку із перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021, сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 прийнято справу № 910/6842/21 до провадження новим складом колегії суддів Північного апеляційного господарського суду; задоволено клопотання КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін; розгляд справи призначено на 19.10.2021.

19.10.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.11.2021.

28.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надішли письмові пояснення ТОВ "Фінайті" з доданими роздруківкою з сайту сервісу "М.Е.Doc" та CD-диском з записами телефонних звернень працівників відповідача за консультаціями.

У зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Шаптала Є.Ю., Чорногуз М.Г.

Ухвалою від 01.11.2021 справу № 910/6842/21 прийнято до провадження новим складом колегії суддів Північного апеляційного господарського суду; розгляд справи № 910/6842/21 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 02.11.2021.

02.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" на спростування доводів додаткових пояснень ТОВ "Фінайті".

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 23.11.2021.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, наполягаючи на її безпідставності.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки додані до пояснень ТОВ "Фінайті" докази не були подані до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, в силу приписів ч. 3 ст. 269 ГПК України, не може прийняти та оцінити їх.

Колегія суддів відхилила клопотання КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, доданих до апеляційної скарги, оскільки скаржник не довів суду неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Обшук та вилучення окремих документів, на які посилається відповідач, не свідчать про вилучення саме цих доказів, їх втрату та подальше відновлення. Вказані скаржником обставини не є винятковим випадком та не доводять суду наявності причин, що об`єктивно не залежали від волі відповідача представити зазначені докази у суд першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 03.04.2020 між ТОВ "Фінайті" (виконавець) та КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (замовник) укладено договір про надання інформаційних послуг, предметом якого є надання виконавцем інформаційних послуг замовнику щодо забезпечення належного функціонування програмного забезпечення та технічного обладнання автоматів з продажу та поповнення ресурсу засобів оплати проїзду, яке є у користуванні замовника. Під інформаційними послугами розуміється надання виконавцем консультацій, роз`яснення щодо експлуатації, налаштування, технічного обслуговування, ремонту, зберігання тощо, програмного забезпечення та технічного обладнання, яке використовується замовником у власній господарській діяльності (п. 1.1 договору).

За умовами п. 2.1 договору виконавець виконує наступні види робіт: надає консультації щодо експлуатації, налаштування, технічного обслуговування, ремонту, зберігання тощо, програмного забезпечення та технічного обладнання (п. 2.1.1); проводить навчання працівників замовника з питань використання програмного забезпечення та технічного обладнання (п. 2.1.2).

Згідно зі п. 2.2 договору даний перелік не є вичерпним. Виконавець може надавати замовнику інші інформаційні послуги згідно письмових заявок замовника.

У п. 1.3 договору сторони погодили, що за надання послуг, що вказані в п. 1.1 цього договору, замовник сплачує виконавцю винагороду, передбачену п. 4 договору.

Згідно із п. 4.1 договору вартість послуг є договірною, але ціна договору в будь-якому випадку складає не більше ніж 199 800,00 грн з ПДВ. За надання консультацій встановлюється плата в розмірі 22 200,00 грн на місяць у т.ч. ПДВ 20%.

Сторони домовилися здавати/приймати надані послуги за актом здачі-приймання наданих послуг в кожну останню дату кожного звітного періоду. Під звітним періодом розуміється - період часу, що дорівнює одному календарному місяцю (п. 4.2 договору)

Акт здачі-приймання наданих послуг підписується виконавцем та направляється замовнику не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому надавалися послуги (п. 4.3 договору). Акт здачі-приймання наданих послуг оформлюється виконавцем відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та повинен мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій (п. 4.6 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником протягом 5-ти робочих днів, з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до п. 4.7. договору виконавець зобов`язаний зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України. Якщо виконавець порушує зобов`язання по реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, він зобов`язаний відшкодувати замовнику збитки.

Згідно із п. 6.3 договору за порушення строку оплати вартості наданих послуг, встановленого п. 4.4 даного договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня за кожний день прострочення оплати вартості наданих послуг.

Даний договір набуває чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2020. Договір може бути розірвано кожною із сторін достроково в односторонньому порядку, з попередженням іншої сторони за 30 календарних днів до бажаної дати розірвання договору (п. 8.1 договору).

Місцевим господарським судом встановлено та не заперечується сторонами, що у квітні, травні та червні 2020 року виконавцем надані, а замовником прийняті послуги, передбачені умовами договору про надання інформаційних послуг від 03.04.2020, що підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг № 16 від 30.04.2020 на суму 22 200,00 грн, № 23 від 31.05.2020 на суму 22 200,00 грн та № 29 від 30.06.2020 на суму 22 200,00 грн.

Замовником надані виконавцем послуги у квітні-червні 2020 року оплачені у повному обсязі за платіжними дорученнями № 5 від 08.05.2020, № 9 від 04.06.2020 та № 15 від 07.07.2020.

Крім того, за твердженням позивача, на електрону пошту відповідача направлялись на підписання акти надання послуг № 35 від 31.07.2020 на суму 22 200,00 грн, № 41 від 31.08.2020 на суму 22 200,00 грн, № 46 від 30.09.2020 на суму 22 200,00 грн, № 51 від 31.10.2020 на суму 22 200,00 грн, № 56 від 30.11.2020 на суму 22 200,00 грн та № 62 від 31.12.2020 на суму 22 200,00 грн.

Проте, відповідач підписані акти надання послуг позивачу не повернув, при цьому вмотивованої відповіді про підстави не підписання цих актів не надав.

15.12.2020 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за надані послуги за період з липня по жовтень 2020 року включно у розмірі 88 000,00 грн. Ця вимога вручена відповідачу 17.12.2020, що підтверджується роздруківкою з сайту АТ "Укрпошта" про рух поштового відправлення за трек-номером 394.

Відповідач цю вимогу не задовольнив, відповіді також не надав.

08.04.2021 позивач повторно направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за надані послуги за період з липня по грудень 2020 року у розмірі 133 200,00 грн разом з актом звірки взаємних розрахунків від 31.03.2021 та актами наданих послуг № 35 від 31.07.2020, № 41 від 31.08.2020, № 46 від 30.09.2020, № 51 від 31.10.2020, № 56 від 30.11.2020, № 62 від 31.12.2020.

Ця вимога вручена відповідачу 09.04.2021, що підтверджується роздруківкою з сайту АТ "Укрпошта" про рух поштового відправлення за трек-номером 497, однак відповідач її не задовольнив, вмотивованої відмови у її задоволенні не надав.

При цьому, місцевим господарським судом мотивовано не прийнято як належний доказ лист за вих. № 2319 від 22.04.2021 КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про відхилення вимоги ТОВ "Фінайті" від 08.04.2021 та повернення документів, в якому відповідач зазначає про ненадання позивачем послуг у період з липня по грудень 2020 року, оскільки матеріали справи на час винесення рішення судом першої інстанції не містять доказів направлення цього листа на адресу ТОВ "Фінайті" або вручення його нарочно.

Стаття 80 ГПК України передбачає, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, де кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів зауважує, що КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" при поданні відзиву не повідомило суд про наявність доказу, який не може бути ним поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням нею цієї процесуальної дії.

Як вже зазначалось, в силу приписів ч. 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений в прийманні доказів, які не були подані до суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції в такому випадку переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання договору про надання інформаційних послуг від 03.04.2020 у період з квітня по грудень 2020 року включно позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 199 800,00 грн, про що позивачем складено та направлено відповідачу відповідні акти.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково у розмірі 66 600,00 грн, внаслідок чого у КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" утворилась заборгованість в сумі 133 200,00 грн.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо ненадання позивачем послуг у період з липня по грудень 2020 року, оскільки договір в установленому порядку розірваний не був, зауважень протягом дії договору з приводу якості наданих виконавцем послуг чи відмови виконавця від надання послуг КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" не висловлював. Матеріали справи не містять доказів надання КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" вмотивованої відмови у підписанні актів надання послуг № 5 від 31.07.2020, № 41 від 31.08.2020, № 46 від 30.09.2020, № 51 від 31.10.2020, № 56 від 30.11.2020 та № 62 від 31.12.2020.

Посилання скаржника на відсутність заявок на надання послуг у спірний період спростовується умовами договору, який не передбачає окремі заявки на щомісячні послуги у вигляді консультацій, визначені в п. 2.1.1 договору, плата за надання яких встановлена у п. 4.1 договору. Навпроти, за окремими письмовими заявками, згідно із п. 2.2 договору, виконавець може надавати замовнику інші (тобто не ті, що вказані у п. 2.1.1 договору) інформаційні послуги.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного виконання ТОВ "Фінайті" своїх зобов`язань за договором про надання інформаційних послуг від 03.04.2020, послуги надані позивачем згідно з актами надання послуг № 5 від 31.07.2020, № 41 від 31.08.2020, № 46 від 30.09.2020, № 51 від 31.10.2020, № 56 від 30.11.2020 та № 62 від 31.12.2020 вважаються такими, що прийняті позивачем без зауважень.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Згідно із п. 6.3 договору за порушення строку оплати вартості наданих послуг, встановленого п. 4.4 даного договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня за кожний день прострочення оплати вартості наданих послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконаний судом першої інстанції розрахунок 3% річних та пені за період прострочення з 17.04.2021 по 22.04.2021 не суперечить приписам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат, як вже зазначалось вище, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 21 від 08.04.2021, укладений між ТОВ "Фінайті" та Адвокатським об`єднанням "Павленко та Сергійчик" та платіжне доручення № 11906 від 23.04.2021 про сплату юридичних послуг згідно договору № 21 від 08.04.2021 на суму 10 000,00 грн.

Разом із тим, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З урахуванням наведеного колегія судів погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача та покладення на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, не надано жодного доказу на спростування висновку суду про відшкодування судових витрат у визначеному судом розмірі.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог та про часткове відшкодування судових витрат відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі № 910/6842/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі № 910/6842/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6842/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.11.2021.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Г. Чорногуз