ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м.Херсон Справа № 923/1312/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Херсонського обласного центру зайнятості, вул.Стрітенська, б. 7-А, м.Херсон, 73027,

до Відповідача: Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026,

про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 23034,75 грн.

учасники справи не викликались

Позовна заява надійшла до Господарського суду 04.10.2021р. за вх. №3104/21 з вимогами до Відповідача про стягнення допомоги по безробіттю виплачену гр.. ОСОБА_1 в сумі 23034,75 грн., а також суму сплаченого судового збору.

Суть позовних вимог позивача:

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі гр. від 22.01.2021 року № 13-о «Про звільнення» гр. ОСОБА_1 звільнено з посади державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування.

25 січня 2021 року до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулась гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , якій відповідно до ст. 43 Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012 року № 5067 (зі змінами) було надано статус безробітного (наказ № НТ210125 від 25.01.2021 року) та призначено матеріальне забезпечення на випадок безробіття (наказ № НТ210129 від 29.01.2021 року) з урахуванням страхового стажу.

На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року по справі № 540/598/21 наказом від 11.05.2021 року № 34-с «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді» гр. ОСОБА_2 було поновлено на посаду державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 23.01.2021 року. Відповідно до наказу центру зайнятості від 14.05.2021 року № НТ210514 гр. ОСОБА_2 було припинено реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду з 11.05.2021 року.

Таким чином, за час перебування на обліку в Каланчацькій районній філії Херсонського обласного центру зайнятості, який в свою чергу є відокремленим підрозділом Херсонського обласного центру зайнятості, гр. ОСОБА_1 було нараховано та виплачено допомоги по безробіттю за період з 25.01.2021 р. по 11.05.2021 р. в розмірі 23034,75 грн.

Центром зайнятості були вжиті заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення листа від 24.05.2021 року за № 21/11/02/210/21 з проханням відшкодувати суми виплаченого матеріального забезпечення гр. ОСОБА_2 у зв`язку із поновленням її на роботі за рішенням суду в добровільному порядку.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі в своїй відповіді від 30.05.2021 року зазначає, що рішення суду у справі №540/598/21 не набрало законної сили оскільки було оскаржено в апеляційному порядку.

09.09.2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою по справі №540/598/21 відмовив Головному управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року. Проте, на момент подачі позову борг у добровільному порядку не сплачено.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття використовуються на виплату забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 зазначеного Закону, Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, контролювати правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, вживати заходів до раціонального використання коштів.

Згідно з п. 1. ч. 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Процесуальні дії та рішення суду

Суд ухвалою від 05.10.2021р. відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу строк для подачі до суду відзиву на позов не пізніше 01 листопада 2021 року; роз`яснено відповідачу, що за ч.5 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, копія відзиву, з додатками до нього, повинна бути надіслана позивачу одночасно з надсиланням відзиву до суду; встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив - не пізніше 15 листопада 2021 року. Копію ухвали надіслано сторонам по справі.

Позиція відповідача - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі:

Як вбачається із поданого 01.11.2021р. відзиву, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, не згодні з даним позовом з наступних підстав.

По-перше, відповідно до ч. 1 та 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробітті» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (надалі - Закон № 1533-ІІІ) встановлено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1533-ІІІ передбачено, що особам, які підлягають страхуванню на випадок безробіття, видається свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яке є єдиним для всіх видів соціального страхування.

Разом з тим, ч. 1 ст. 6 Закону № 1533-ІІІ також визначено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості щодо того чи є ОСОБА_3 застрахованою особою відповідно до Закону № 1533-ІІІ.

По-друге, Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792 затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу.

Так, відповідно до п.17 Порядку вбачається, що для отримання статусу зареєстрованого безробітного особа, яка шукає роботу, серед інших документів, подає до центру зайнятості трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості).

Крім того, зареєстрований безробітний зобов`язаний під час кожного відвідування центру зайнятості мати з собою трудову книжку та документ, що посвідчує особу (пункт 28 Порядку).

Відповідно до п. 5 розділу VI Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, що затверджений наказом Міністерство розвитку економіки торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624 вбачається, що у трудовій книжці посадова особа центру зайнятості робить запис про початок, поновлення, скорочення та припинення виплати допомоги по безробіттю в порядку, передбаченому підпунктом "е" пункту 2.19 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29 липня 1993 року N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року зa N 110.

Отже, Позивачем не надано до суду як доказ для огляду усі записи, що внесені центром зайнятості до трудової книжки за час перебування ОСОБА_1 на обліку.

По - третє, до суду Позивачем не надано матеріали, які містять належні та допустимі докази, а саме банківські виписки рахункам на підтвердження факту перерахування Херсонським обласним центром зайнятості гр. ОСОБА_4 у період з січня 2021 року по травень 2021 року виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття в загальній сумі 23034,75 грн.

По - четверте, у разі задоволення позову, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі понесе двічі відповідальність, що суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки Позивачем фактично отримано від Відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 57480,96 грн. згідно рішення суду від 23.04.2021 у справі №540/598/21 та додатково кошти від Херсонського обласного центру зайнятості за аналогічний період.

По - п`яте, за приписами ч.2 ст. 36 Закону N 1533-ІІІ Закону застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною третьою вказаної статті встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З поданого в якості додатку до позову розрахунку ціни позову, вбачається, що ОСОБА_4 виплачено кошти за період з 25.01.2021 по 11.05.2021, тобто в період виплати допомоги по безробіттю вже існувало судове рішення про поновлення ОСОБА_5 на роботі, яке було ухвалене судом до припинення виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю (рішення ХОАС від 23.04.2021 по справі № 540/598/21, повний текст якого виготовлений та підписаний 28 квітня 2021.)

По - шосте, Херсонським обласним центром зайнятості порушено строк звернення з вимогою про відшкодування коштів з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з огляду на наступне. У преамбулі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV вказано, що цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) (ч. 3 п. 12).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що 19.10.2020 внесено запис про перебування Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () в стані припинення в результаті ліквідації.

Статтею 105 Цивільного кодексу України передбачено обов`язки особи, що прийняла рішення про припинення юридичної особи. Згідно із ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Так, частиною 1 даної статті встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Частиною 3 передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи (ч.1, ч. 3).

При цьому, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 ЦК України).

Таким чином, частиною 5 згаданої статті встановлено загальний строк (проміжок часу), в якій відповідно повинні бути заявлені кредиторами свої вимоги до юридичної особи, що припиняється тобто не менше двох, та не більше шести місяців.

У зв`язку з наведеним, вбачається, що у позивача через 2 місяця з 20.10.2020р. (тобто з 20.12.2020р.) виникло право для заявлення позивачу своїх вимог, строк цього заявлення сплив 20.04.2021р. При цьому, відповідна вимога була направлена відповідачу 24.05.2021р., а відтак, Позивач витратив право на відшкодування Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі кредиторських вимог, що складаються з суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітній ОСОБА_4 в розмірі 23034,75 грн. Отже, враховуючи викладене, Відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповідь на відзив позивач зазначає про наступне.

По першому пункту: відповідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон № 1533) страхування на випадок безробіття здійснюється за принципами: - надання державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; - обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законом, та можливості добровільного страхування у випадках, передбачених законом;

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1533 страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно - правового договору .. та ін.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 22.01.2021 року № 13-о гр. ОСОБА_1 звільнено з посади державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування.

Отже, до 22.01.2021 року (дата звільнення) гр. ОСОБА_2 була застрахованою особою в розумінні Закону № 1533, страхові внески, в тому числі, і на випадок безробіття за яку сплачувалися роботодавцем, тобто Відповідачем.

Також, відповідно до п. 1 ст. 22 Закону № 1533 право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

По другому пункту: дійсно, відповідно до п. 5 розділу VI «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», що затверджений наказом Міністерства розвитку економіки та сільського господарства України від 06.04.2020 року № 624, у трудовій книжці посадова особа центру зайнятості робить запис про початок, поновлення, скорочення та припинення виплати допомоги по безробіттю в порядку, передбаченому підпунктом "е" пункту 2.19 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110. У разі припинення виплати допомоги по безробіттю усі записи, унесені до трудової книжки особи, засвідчуються особистим підписом посадової особи та печаткою центру зайнятості.

Однак, жодним нормативним документом не передбачено обов`язку посадових осіб центру зайнятості знімати копії з трудової книжки безробітного, а також зберігати ці копії в особовій справі безробітного.

Вичерпний перелік документів, з яких формується особова справа безробітного, що передається до відомчого архіву на зберігання, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 14.03.2016 року № 250, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.03.2016 року за № 487/28617 «Про затвердження Переліку документів, з яких формується особова справа безробітного».

По третьому пункту: позиція відповідача спростовується тим, що за нормою п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, законодавством передбачено право центру зайнятості стягувати з Відповідача суму страхових коштів і вартість наданих соціальних послуг, в разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду та обов`язок Відповідача, як роботодавця, відшкодувати зазначені суми. Аналогічна правова позиція висвітлена у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 12.06.2018 року у справі № 914/2087/17, від 09.07.2018 року у справі № 914/1875/17, від 12.07.2018 року у справі № 914/586/17.

Також позивач зазначає, що Херсонський обласний центр зайнятості жодним чином не має ні якого відношення до стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь гр. ОСОБА_2 в сумі 57 480,96 грн. на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у справі № 540/598/21. Виплати, що були присуджені гр. ОСОБА_2 на підставі рішення суду в порядку частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю, є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а сума соціальної допомоги по безробіттю, виплачена Позивачем ОСОБА_2 та стягнення якої є предметом розгляду даної справи, підлягає відшкодуванню в порядку, встановленому статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", тобто види юридичної відповідальності Відповідача перед Позивачем та перед ОСОБА_2 є різними, що не суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Щодо четвертого пункту відзиву: Частина перша ст. 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. КЗпП України не містить визначення поняття "поновлення на роботі", як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

За змістом статті 65 Закону № 1404 рішення вважається виконаним боржником із дня видання, відповідно до законодавства про працю, наказу або розпорядження про поновлення стягувана на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06 грудня 2018 року у справі N 465/4679/16 (провадження N 61-29024св18), від 26 лютого 2020 року у справі N 702/725/17 (провадження N 61- 12857св 18).

Відповідачем на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року по справі № 540/598/21 наказом від 11.05.2021 року № 34-с «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді» гр. ОСОБА_2 було поновлено на попередній роботі (посаді). Відповідно до наказу центру зайнятості від 14.05.2021 року № НТ210514 гр. ОСОБА_2 було припинено реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду з дати видання відповідного наказу, а саме 11.05.2021 року.

Щодо п`ятого пункту відзиву позивач зазначає, що спірні правовідносини між Позивачем та Відповідачем виникли 11.05.2021 року, тобто з дати видання наказу Відповідачем про поновлення гр. ОСОБА_5 на роботі за рішенням суду. Отже, Позивач не мав підстав заявити свої вимоги раніше ніж 11.05.2021 року. З приводу шостого пункту відзиву, позивач вказує, що на час виникнення спірних правовідносин та подання Позивачем позовної заяви запис про припинення державної реєстрації Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань не внесено, отже Відповідач є правоздатною і дієздатною юридичною особою, зобов`язання якої не припинилися та не перейшли до правонаступника внаслідок прийняття рішення про її реорганізацію. Отже, перебування юридичної особи у стані припинення в результаті її ліквідації не є підставою для припинення зобов`язання (визнання їх погашеними).

Також, для повного та об`єктивного розгляду справи № 923/1312/21 позивачем долучено до матеріалів справи додаткові документи (платіжні доручення, виписки та платіжні відомості за видами забезпечення), що підтверджують виплату допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина:

Як встановлено судом, наказом голови комісії з ліквідації Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 22.01.2021 № 13-о припинено державну службу та звільнено гр. ОСОБА_1 з посади головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі з 22.01.2021 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із ліквідацією Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі (а.с.10).

25 січня 2021 року до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулась гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , якій відповідно до ст. 43 Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012 року № 5067 (зі змінами) було надано статус безробітного (наказ №НТ210125 від 25.01.2021 року) та призначено матеріальне забезпечення на випадок безробіття (наказ № НТ210129 від 29.01.2021 року) з урахуванням страхового стажу (а.с.11,12,13,14).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року визнано протиправним та скасовано наказ голови комісії з ліквідації Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 22 січня 2021 року № 13-о "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Рішенням суду поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (; Херсонська обл, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) з 23 січня 2021 року.

На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року по справі № 540/598/21 (а.с.15-21) наказом від 11.05.2021 року № 34-с «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді» (а.с.22) гр. ОСОБА_2 було поновлено на посаду державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 23.01.2021 року.

Як вбачається з наданих доказів (персональної картки ОСОБА_1 , а.с.23-25) за період з 25.01.2021 року по 11.05.2021року гр. ОСОБА_2 було нараховано та виплачено 23034,75 грн. допомоги по безробіттю.

З детальної інформації про юридичну особу вбачається, що Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, з 19.10.2020р. перебуває у стані припинення (а.с.26-28).

Центром зайнятості були вжиті заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення листа від 24.05.2021 року за № 21/11/02/210/21 (а.с.29) з проханням відшкодувати суми виплаченого матеріального забезпечення гр. ОСОБА_2 у зв`язку із поновленням її на роботі за рішенням суду в добровільному порядку.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі у відповіді від 30.05.2021 року зазначило, що рішення суду у справі №540/598/21 не набрало законної сили оскільки було оскаржено в апеляційному порядку (а.с.31).

Ухвалою від 09.09.2021 року П`ятий апеляційний адміністративний суд у справі №540/598/21 відмовив Головному управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року (а.с.32-33).

На час розгляду даної справи допомога по безробіттю у добровільному порядку не сплачена.

До матеріалів справи також надані платіжні доручення, виписки та платіжні відомості за видами забезпечення, які підтверджують виплату допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_2 .

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статус у безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Згідно з пп. 2 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Так, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року визнано протиправним та скасовано наказ голови комісії з ліквідації Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 22 січня 2021 року № 13-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску, податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (; Херсонська обл, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) з 23 січня 2021 року.

Рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню відразу після його проголошення. Верховний суд України звернув увагу, що обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. Таким чином, з моменту видання наказу про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, він вважається зайнятим, та не має права перебувати на обліку в статусі безробітного.

Але станом на день розгляду справи кошти на рахунок центру зайнятості не надходили.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право: стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п. 10, п. 11 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичні особи, які використовують найману працю, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

Враховуючи викладене, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр.Ушакова, 75, ) на користь Херсонського обласного центру зайнятості (73027, м. Херсон, вул.Стрітенська, 7-а, ) допомогу по безробіттю виплачену гр. ОСОБА_1 , в сумі 23034 грн. 75 коп. ( Двадцять три тисячі тридцять чотири гривні 75 копійок), а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн. (Дві тисячі двісті сімдесят гривень) на р/р UA0706235, банк Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.11.2021

Суддя Т.Г. Пінтеліна