УХВАЛА

25 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 906/797/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевич В. Ю.- головуючий, Чумак Ю. Я., Могил С. К.,

розглянувши клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський»

про повернення судового збору

за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 у справі

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки Збут ЛТД»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1

про визнання права власності та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 у справі № 906/797/20 закрито на підставі пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

04.11.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) адвокат Реус Д. С. (представник Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський») звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про повернення Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Недашківський» судового збору в сумі 10000,00 грн та 69168,98 грн, сплаченого останнім при поданні касаційної скарги.

У клопотанні про повернення судового збору зазначено, що оскільки провадження закрито, тому відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає поверненню. Крім цього вказано, що Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Недашківський» судовий збір сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому на підставі частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає поверненню у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2021 заяву про повернення судового збору передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Чумак Ю. Я., Могил С. К.

Розглянувши клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, наведеною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зважаючи на те, що підстава для касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі № 906/797/20, відкритого за касаційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021, з цієї підстави.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про нетотожність понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження».

Підстави закриття провадження у справі визначені статтею 231 Господарського процесуального кодексу України. Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті.

Натомість суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження з підстав, закріплених статтею 296 Господарського процесуального кодексу України. Закриття касаційного провадження призводить до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.

Таким чином пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору саме у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Ураховуючи викладене, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження не передбачено, що унеможливлює задоволення клопотання про повернення судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 у справі № 906/797/20.

Щодо повернення судового збору, який був сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, колегія суддів зазначає таке.

16.07.2021 Сільськогосподарський виробничий кооператив «Недашківський» звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 у справі № 906/797/20.

До матеріалів касаційної скарги в якості доказу сплати судового збору додано квитанцію від 16.07.2021 № N10PB4531M про сплату судового збору у розмірі 10000,00 грн, що не може вважатися належним доказом підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Із додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.7. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.

У доданій скаржником квитанції від 16.07.2021 № N10PB4531M про сплату судового збору у розмірі 10000,00 грн у графі «Призначення платежу» не зазначено номера справи, у межах якої подається касаційна скарга та дати судового акта який оскаржується, що не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 906/797/20 у встановленому законом порядку і розмірі.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вже звертав увагу скаржника в ухвалі від 05.08.2021 про залишення касаційної скарги без руху щодо правильного заповнення платником реквізитів платіжного доручення.

Таким чином, оскільки в реквізитах призначення платежу не зазначено номера справи, у межах якої подається касаційна скарга та дати судового акта, який оскаржується, суд позбавлений можливості встановити, що платіж у сумі 10000,00 грн за квитанцією від 16.07.2021 № N10PB4531M сплачений Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Недашківський» за подання касаційної скарги саме у справі № 906/797/20. Звідси відсутні підстави для повернення судового збору, сплаченого відповідно до квитанції від 16.07.2021 № N10PB4531M.

Водночас суд зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, зокрема, податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, встановлена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України та органи Державної митної служби України) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

За таких обставин, керуючись пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 123, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

відмовити Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Недашківський» у задоволенні клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 15.04.2021 у справі № 906/797/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Ю. Я. Чумак

С. К. Могил