ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 справа № 914/1493/21

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Гаражно-будівельного кооперативу Сихів-Люкс, м. Львів

про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками у сумі 67 366,77грн.

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Побігайленко Ю.Б.-В.

За участі представників:

Від позивача: Наумець Анастасія Глєбівна представник;

Від відповідача: Альховська Світлана Вячеславівна - адвокат (посвідчення №000854)

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівсько.міською ради, м. Львів до відповідача Гаражно-будівельного кооперативу Сихів-Люкс, м. Львів про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками у сумі 147 878,29грн.

03.06.2021 року Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; розгляд справи по суті призначити на 08.07.2021 року, сторонам у справі встановлено строки для подання заяв по суті спору.

30.06.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вх.№14895/21, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

08.07.2021 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог за вх.№ 2880/21, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 67 366,77грн. безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками. Дана заява прийнята судом до розгляду.

08.07.2021 року від позивача надійшли додаткові письмові пояснення за вх.№15901/21.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 22.07.2021 року.

16.07.2021 на електронну адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі за вх.№16587/21.

Ухвалою суду від 22.07.2021 року судом постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/1493/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та підготовче засідання призначено на 02.09.21 о 10:20 год. Рух справи відображено в ухвалах суду.

30.08.2021 року через канцелярію суду представником позивача подано клопотання за вх.№19953/21 про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що представник по даній справі перебуватиме у цей період у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 21.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 18.11.2021 р.

В судове засідання 18.11.2021 року позивач з`явився, надав усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до задоволення позову, зазначених у поданій заяві про зменшення позовних вимог та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання 18.11.2021 року з`явився, заперечив проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд констатує, що ним створено усі можливості учасникам процесу для реалізації ними своїх прав. Отже, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи позивача

Ухвалою Львівської міської ради від 05.04.2012 року №1410 гаражному кооперативу «Сихів-Люкс» було надано земельну ділянку, площею 0,5350 га (у тому числі площею 0,0246 га у межах червоних ліній вулиць без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень) на вул. Зеленій, 264-а в оренду терміном на 5 років для обслуговування гаражного кооперативу.

02.07.2012 року між Львівською міською радою та гаражно-будівельним кооперативом «Сихів-Люкс» було укладено договір оренди землі № С-2416 терміном до 05.04.2017 року.

23.10.2020 року при обстеженні земельних ділянок комунальної власності на вул.3еленій,264а у місті Львові та суміжних з ними земельних ділянок (згідно акту обстеження від 23.10.2020 №143), встановлено, що гаражно-будівельний кооператив Сихів-люкс фактично використовує земельну ділянку №1 площею 0,4703 га, (кадастровий номер :04:001:0039), земельну ділянку №2 площею 0,0640 га (кадастровий номер :04:001:0040), земельну ділянку №1/1 площею 0,0007 га (кадастровий номер :04:003:0166) на вул.Зелена,264а у місті Львові для обслуговування гаражних боксів членів кооперативу.

Відтак, позивач стверджує, що ГБК «Сихів Люкс», як фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ними, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Згідно поданої до суду заяви про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом позивач зазначає, що на виконання ухвали № 2755 Львівської міської ради, щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки площею 0,5350 га, тільки 19.11.2019 року державним кадастровим реєстратором було зареєстровано наступні земельні ділянки: - земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га; - земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га; - земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,0640 га.

Відтак, позивач вважає, що земельні ділянки можуть бути об`єктом цивільних прав тільки після їх формування та реєстрації у Державному земельному кадастрі, а тому період, за який Львівська міська рада звертається із позовом до суду про стягнення безпідставно збережених коштів, повинен обраховуватися з моменту державної реєстрації земельних ділянок з 19.11.2019 року.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 67 366,77грн. безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками за період 2019, 2020, 2021 роки за ставкою орендної плати 1% (згідно ухвали ЛМР від 25.05.2017 року №1995).

Правова позиція відповідача.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з Гаражно-будівельного кооперативу Сихів-Люкс, м. Львів безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками в сумі 67 366,77грн., з підстав, зазначених у відзиві та заяв з процесуальних питань.

Зокрема, наголошує, що 02.07.2012 року між Львівською міською радою та Гаражно-будівельним кооперативом «Сихів-Люкс» було укладено договір оренди землі №С-2416, відповідно до якого Львівською міською радою передано в оренду гаражно-будівельному кооперативу «Сихів-Люкс» земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0028, загальною площею 0,5350га, в тому числі під забудовою - 0,2639 га, під твердим покриттям - 0,2321 га під зеленими насадженнями - 0,0390 га.

Відповідачем укладено договір з КП «Картограф» на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

За результатами цього державним кадастровим реєстратором 19.11.2019 року було зареєстровано, як об`єкти цивільних прав наступні земельні ділянки: земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 264а, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019; земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 264а, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019; земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,00640 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 264а, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019.

28.11.2019 року Відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Сихів-Люкс» звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про затвердження документації із землеустрою та передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок, що підтверджується описом прийнятих документів Управління адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг ЛМР ЦНАП м. Львова №2-36925//АП-С-2403. Однак станом на даний час вказане звернення не було розглянуто Львівською міською радою.

Одночасно, відповідач зазначає, що сформовані земельні ділянки не зареєстровані на праві власності за Львівською міською радою.

Обставини справи, встановлені судом.

Ухвалою Львівської міської ради від 05.04.2012 року №1410 гаражному кооперативу «Сихів-Люкс» було надано земельну ділянку площею 0,5350 га (у тому числі площею 0,0246 га у межах червоних ліній вулиць без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень) на вул. Зеленій, 264-а в оренду терміном на 5 років для обслуговування гаражного кооперативу.

02.07.2012 року між Львівською міською радою та Гаражно-будівельним кооперативом «Сихів-Люкс» було укладено договір оренди землі №С-2416, відповідно до якого Львівською міською радою передано в оренду гаражно-будівельному кооперативу «Сихів-Люкс» земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0028, загальною площею 0,5350га, в тому числі під забудовою - 0,2639 га, під твердим покриттям - 0,2321 га під зеленими насадженнями - 0,0390 га., терміном до 05.04.2017 року.

Відповідно до п.8 договору він укладений до 05.04.2017 року. Доказів повернення земельної ділянки суду не надано відповідно до п.21 договору.

Ухвалою Львівської міської ради від 07.12.2017 року № 2755 було надано гаражно-будівельному кооперативу «Сихів-Люкс» дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,5350 га (кадастровий номер :04:001:0028) на вул. Зеленій, 264а, надану раніше ГБК «Сихів-люкс» в оренду для обслуговування гаражного кооперативу, на земельні ділянки №1 площею 0,4703 га, №2 площею 0,0640 га у межах червоних ліній, №1/1 площею 0,0007 га.

Відповідачем укладено договір з КП «Карторгаф» на розробку технічної документації із землеустрою, щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

За результатами цього державним кадастровим реєстратором 19.11.2019 року було зареєстровано як об`єкти цивільних прав наступні земельні ділянки: земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 264а, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019; земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 264а, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019; земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,00640 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Зелена, 264а, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019.

28.11.2019 року Відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Сихів-Люкс» звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про затвердження документації із землеустрою та передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок, що підтверджується описом прийнятих документів Управління адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг ЛМР ЦНАП м. Львова №2-36925//АП-С-2403.

23.10.2020 року при обстеженні земельних ділянок комунальної власності на вул.3еленій,264а у місті Львові та суміжних з ними земельних ділянок (згідно акту обстеження від 23.10.2020 №143), встановлено, що гаражно-будівельний кооператив Сихів-люкс фактично використовує земельну ділянку №1 площею 0,4703 га, (кадастровий номер :04:001:0039), земельну ділянку №2 площею 0,0640 га (кадастровий номер :04:001:0040), земельну ділянку №1/1 площею 0,0007 га (кадастровий номер :04:003:0166) на вул.Зелена,264а у місті Львові для обслуговування гаражних боксів членів кооперативу.

11 листопада 2020 року позивачем вручено відповідачу вимогу, в якій встановлено відповідачу термін до 11.12.2020 року вижити заходів щодо оформлення права користування (оренди) вищезазначених земельних ділянок.

Судом встановлено, згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2019 року №НВ-019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 264а була зареєстрована Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 19 листопада 2019 року.

Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2019 року №НВ-019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 264а була зареєстрована Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 19 листопада 2019 року.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2019 року №НВ-019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,0640 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 264а була зареєстрована Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 19 листопада 2019 року.

Таким чином, земельні ділянки земельних ділянок №1 площею 0,4703 га (кадастровий номер :04:001:0039), №2 площею 0,0640 га (кадастровий номер :04:001:0040) та №1/1 площею 0.0007 га (кадастровий номер :04:003:0166) були сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі 19 листопада 2019 року

Згідно поданої до суду заяви про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом позивач зазначає, що на виконання ухвали № 2755 Львівської міської ради, щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки площею 0,5350 га, 19.11.2019 року державним кадастровим реєстратором було зареєстровано наступні земельні ділянки: - земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га; - земельну ділянку з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га; - земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,0640 га.

Розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі 67 366,77грн. здійснено на підставі ухвали Львівської міської ради від 25.05.2017 року №1995 «Про затвердження порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у місті Львові», відповідно до п.7.12 якого орендна плата за земельні ділянки, надані гаражним, автогаражним, гаражно-будівельним, обслуговуючим кооперативам чи товариствам для будівництва та/чи обслуговування гаражів, встановлюється у розмірі 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Нормативно-грошова оцінка затверджена з прийняттям ухвали Львівської міської ради №631 від 30.06.2016 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова», яка введена у дію з 01.01.2017 року і не змінювалась.

Позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів з розрахунку 1 відсотка від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.04.2021 року №890: за 2019 рік 5055,35грн., за 2020 рік 43 331,56грн., за 2021 рік 10832,89грн. (загальна сума 59 219,80грн.); земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.04.2021 року №892: за 2019 рік 7,52грн., за 2020 рік 64,50грн., за 2021 рік 16,12грн.; земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,0640 га. на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.04.2021 року №893: нараховано за 2019 рік 687,95грн., за 2020 рік 5896,70грн., за 2021 рік 1474,18 грн. (загальна сума 8058,83грн.). Відтак, загальна сума нарахованих безпідставно збережених коштів згідно поданих розрахунків становить 67 366,77грн.

Відтак загальна сума безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками за період 2019, 2020, 2021 роки за ставкою орендної плати 1% складає 67 366,77грн.

Норми права та мотиви суду.

Предметом доказування у даному спорі є, зокрема, обставини щодо користування відповідачем земельними ділянками, які займає відповідач, факт користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та договору, підставність стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 67 366,77грн.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, ухвалою Львівської міської ради від 05.04.2012 року N9 1410 гаражному кооперативу «Сихів-Люкс» було надано земельну ділянку, площею 0,5350 га (у тому числі площею 0,0246 га у межах червоних ліній вулиць без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень) на вул. Зеленій, 264-а в оренду терміном на 5 років для обслуговування гаражного кооперативу. Кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0028.

02 липня 2012 року між Львівською міською радою та гаражно-будівельним кооперативом «Сихів-Люкс» було укладено договір оренди землі № С-2416 терміном до 05.04.2017 року.

Відповідно до п.8 договору він укладений до 05.04.2017 року. Доказів повернення земельної ділянки суду не надано відповідно до п.21 договору.

23.10.2020 року при обстеженні земельних ділянок комунальної власності на АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок (згідно акту обстеження від 23.10.2020 №143), встановлено, що гаражно-будівельний кооператив Сихів-люкс фактично використовує земельну ділянку №1 площею 0,4703 га, (кадастровий номер :04:001:0039), земельну ділянку №2 площею 0,0640 га (кадастровий номер :04:001:0040), земельну ділянку №1/1 площею 0,0007 га (кадастровий номер :04:003:0166) на вул.Зелена,264а у місті Львові для обслуговування гаражних боксів членів кооперативу.

На підставі наявних у справі документів, суд доходить висновку, що доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою, зокрема укладення відповідних договорів оренди з Львівською міською радою та державної реєстрації такого права, матеріали справи не містять. Цю обставину сторони не заперечують.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку земель» у редакції, чинній на час вирішення спору судом, регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом указаних приписів Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Таким чином, предметом позову у даній справі є обставини за якими ГБК «Сихів Люкс», як фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ними, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах ВП ВС від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18).

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо безоплатного користування земельною ділянкою та відшкодування коштів, пов`язаних з її використанням без належного оформлення правовстановлюючих документів на неї (аналогічну правову позицію викладено у постанові ВП ВС від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц та від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц).

Судом досліджено, як зазначено вище, Акт обстеження земельних ділянок від 23.10.2020 року, відповідно до якого комісією виявлено, що при обстеженні земельних ділянок комунальної власності на АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок, встановлено, що гаражно-будівельний кооператив Сихів-люкс фактично використовує земельну ділянку №1 площею 0,4703 га, (кадастровий номер :04:001:0039), земельну ділянку №2 площею 0,0640 га (кадастровий номер :04:001:0040), земельну ділянку №1/1 площею 0,0007 га (кадастровий номер :04:003:0166) на АДРЕСА_2 для обслуговування гаражних боксів членів кооперативу, а відтак і підставою для розрахунку розміру орендної плати, що підлягає стягненню як безпідставно збережені кошти.

Судом встановлено, що, згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2019 року №НВ-019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 19 листопада 2019 року.

Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2019 року №НВ-019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 19 листопада 2019 року.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2019 року №НВ-019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,0640 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 19 листопада 2019 року.

Таким чином, земельні ділянки земельних ділянок № НОМЕР_1 площею 0,4703 га (кадастровий номер :04:001:0039), №2 площею 0,0640 га (кадастровий номер :04:001:0040) та №1/1 площею 0.0007 га (кадастровий номер :04:003:0166) були сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі 19 листопада 2019 року.

Отже, судом встановлено, що спірним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, а відтак вони вважаються сформованими. При цьому відповідач користувався земельною ділянкою згідно договору оренди, який припинений кадастровий номер :04:001:0028, яка в подальшому за заявою відповідача була ухвалою Львівської міської ради №2755 від 07.12.2017 року поділена на 3 земельні ділянки 0,4703 га з кадастровим номером :04:001:0039, площею 0,0640 га з кадастровим номером :04:001:0040, площею 0.0007 га з кадастровим номером :04:003:0166.

З цього приводу суд відхиляє аргументи відповідача і при цьому також зазначає, що земельні ділянки належать до комунальної власності в силу ст. 83 Земельного кодексу України. При цьому суду звертає увагу, що укладаючи 02 липня 2012 року договір між Львівською міською радою та гаражно-будівельним кооперативом «Сихів-Люкс» оренди землі № С-2416 зі сторони відповідача заперечень щодо власності не було.

Щодо періоду нарахування і стягнення безпідставно збережених коштів, які наведені відповідачем у відзиві на позов, то суд зазначає, що вони позивачем враховані у заяві про зменшення розміру позовних вимог (вх.№2880/21). Інших зауважень з цього приводу відповідачем не зазначолося.

При цьому слід зазначити, що відповідач у відзиві на позов підтверджує факт формування та реєстрації земельних ділянок - 0,4703 га з кадастровим номером :04:001:0039, площею 0,0640 га з кадастровим номером :04:001:0040, площею 0.0007 га з кадастровим номером :04:003:0166 саме 19.11.2019 року.

Як зазначено вище, земельні ділянки сформовані, як об`єкт цивільного права, відтак, стягненню як безпідставно збережені кошти підлягає орендна плата за користування вищезазначеними земельними ділянками за період з 2019 року. При цьому сума коштів, яка підлягає стягненню, визначається пропорційно займаній площі на підставі розрахунку орендної плати, проведеного на підставі ухвали ЛМР від 25.05.2017 року №1995 Про затвердження порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у місті Львові, відповідно до п.7.12 якого орендна плата за земельні ділянки, надані гаражним, автогаражним, гаражно-будівельним, обслуговуючим кооперативам чи товариствам для будівництва та/чи обслуговування гаражів, встановлюється у розмірі 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Нормативно-грошова оцінка затверджена з прийняттям ухвали Львівської міської ради №631 від 30.06.2016 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова», яка введена у дію з 01.01.2017 року і не змінювалась. Відтак, розрахунок безпідставно збережених коштів повинен здійснюватись з розрахунку 1 відсотка від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача, судам необхідно встановити розмір земельних ділянок, які використовуються останнім. Отже, за матеріалами справи підтверджується факт користування земельною ділянкою №1 площею 0,4703 га, (кадастровий номер :04:001:0039), земельною ділянкою №2 площею 0,0640 га (кадастровий номер :04:001:0040), земельною ділянкою №1/1 площею 0,0007 га (кадастровий номер :04:003:0166) на АДРЕСА_2 для обслуговування гаражних боксів членів кооперативу, які зайняті відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені земельні ділянки, за користування якими позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти сформована як об`єкт цивільних прав, має кадастровий номер. Відтак, суд доходить висновку про необхідність розрахунку розміру безпідставно збережених коштів враховуючи дату формування та реєстрації в Державному земельному кадастрі вищезазначених земельних ділянок, а саме 19 листопада 2019 року.

Судом встановлено, що розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі 67 366,77грн. здійснено на підставі ухвали Львівської міської ради від 25.05.2017 року №1995 «Про затвердження порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у місті Львові», відповідно до п.7.12 якого орендна плата за земельні ділянки, надані гаражним, автогаражним, гаражно-будівельним, обслуговуючим кооперативам чи товариствам для будівництва та/чи обслуговування гаражів, встановлюється у розмірі 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів з розрахунку 1 відсотка від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0039, загальною площею 0,4703 га на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.04.2021 року №890: за 2019 рік 5055,35грн., за 2020 рік 43 331,56грн., за 2021 рік 10832,89грн. (загальна сума 59 219,80грн.); земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0166, загальною площею 0,0007 га на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.04.2021 року №892: за 2019 рік 7,52грн., за 2020 рік 64,50грн., за 2021 рік 16,12грн.; земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0040, загальною площею 0,0640 га. на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.04.2021 року №893: нараховано за 2019 рік 687,95грн., за 2020 рік 5896,70грн., за 2021 рік 1474,18 грн. (загальна сума 8058,83грн.). Відтак, загальна сума нарахованих безпідставно збережених коштів згідно поданих розрахунків становить 67 366,77грн.

Матеріали справи містять Витяги з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок №890, 892, 893.

З приводу цього суд зазначає, що позивачем правильно здійснено розрахунок щодо стягнення з відповідача на користь позивача 67 366,77грн. безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками за період 2019, 2020, 2021 роки за ставкою орендної плати 1% (згідно ухвали ЛМР від 25.05.2017 року №1995).

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельних ділянок, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки у розмірі 67 366,77 грн., відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 67 366,77грн. безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду сплачено судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд доходить висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, які стали підставою звернення позивача до суду з позовною заявою, а відтак судовий збір у розмірі 2270,00грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу Сихів-Люкс (79070, м. Львів, вул. Зелена, 264а; ) на користь Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) 67 366,77грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельними ділянками та 2270,00грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 29.11.2021р

Суддя Коссак С.М.