ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 справа № 914/3022/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Експоторг», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Кард», м. Львів

про: стягнення заборгованості у розмірі 69 208, 76 грн

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Махник О.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Гнилянський А.І. - представник;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Експоторг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Кард» про стягнення суми боргу 49 687, 10 грн, інфляційних втрат 1 911, 26 грн, 3% річних 816,77 грн, збитків 16 793, 63 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №914/3022/21; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін; проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.11.2021. Явка представників учасників справи в судове засідання визнана не обов`язковою.

На електронну адресу суду 29.10.2021 представником відповідача надіслано заяву про вступ у справу як представника та клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та подати відзив на позовну заяву.

Відомості про представника відповідача внесено у систему «Електронний суд».

Ухвалою суду від 01.11.2021 розгляд справи по суті відкладено на 22.11.2021.

У судове засідання 22.11.2021 р. представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав.

У судове засідання 22.11.2021 р. представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, зазначеній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 22.11.2021, визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

А тому, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, участь у судовому засідання є правом, а не обов`язком сторін, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 22.11.2021 за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 22.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 15.07.2020 р. № 15-07/20.

Зокрема, частина отриманих позивачем від відповідача на виконання умов договору карток на Дизельне паливо загальним об`ємом 980 л на суму 21 060, 20 грн та Бензин А 95 у кількості 1 310 л на суму 28 806, 90 грн не приймались АЗК Користувача в межах терміну дії карток.

Претензія позивача, звернена до відповідача про повернення попередньо оплаченої вартості не поставленого товару згідно Договору задоволена у позасудовому порядку останнім не була, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу 49 687, 10 грн, інфляційних втрат 1 911, 26 грн, 3% річних 816,77 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків 16 793, 63 грн, нараховану у зв`язку з понесенням додаткових витрат на закупівлю пального аналогічного виду та об`єму для виробничих потреб.

Правова позиція відповідача.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Експоторг» (надалі Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Кард» (надалі Відповідач, Постачальник) був укладений Договір поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 15.07.2020 р. № 15-07/20 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1.-1.3., 1.7. Договору, Постачальник зобов`язується постачати Покупцю нафтопродукти партіями, в подальшому іменовані Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

Відповідно до умов даного Договору Постачальник зобов`язується зберігати придбаний Покупцем у Постачальника Товар протягом строку та на умовах, передбачених даним Договором.

Асортимент та кількість Товару (об`єм товарної партії) погоджуються Сторонами у видаткових накладних на Товар.

Постачальник має право залучати третіх осіб для належного виконання своїх зобов`язань за даним Договором.

Відповідно до п. 3.1. 3.2. Договору, після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії) Постачальник надає за видатковою накладною Покупцю картку(и) на пальне «Інтер Кард» встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту - картка(и) на пальне або картка(и)). Картка на пальне виготовляється на паперовому носії; глянцевому паперовому носії, заламінованого плівкою; пластиковому носії. Містить емблему торгової марки «Інтер Кард», вказівку на вид (марку) Товару та номінал. На картку нанесено штрих-код, голографічне зображення та інші ступені захисту.

Передача Покупцю карток на пальне «Інтер Кард» здійснюється по місцезнаходженню офісу Постачальника уповноваженій особі Покупця. Факт передачі карток на пальне від Постачальника Покупцю підтверджується підписанням Сторонами видаткової накладної на Товар.

Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної на Товар.

Товар вважається переданим на зберігання Покупцем Постачальнику з дати підписання сторонами відповідної видаткової накладної на Товар.

Товар повертається (видається) Покупцю зі зберігання лише на підставі та в обмін на картку на пальне, видану Постачальником Покупцеві на умовах, передбачених п. 3.1. даного Договору. Картка на пальне є товарно-розпорядчим документом на Товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) Товару за місцем його зберігання (АЗС). Картка на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом.

На виконання умов Договору, згідно Видаткової накладної №1111/1 від 11.11.2020 Постачальником передано Покупцю картки (акт прийому передачу карток на пальне №111/1 від 11.11.2020) на бензин А-95 у кількості 2 000 л загальною вартістю 43 980, 00 грн з ПДВ; згідно Видаткової накладної №1607/1 від 16.07.2020 картки (акт прийому передачі карток на пальне №1607/1 від 16.07.2020) дизельне паливо 2 000 л, Бензин А 95 у кількості 2 000 л загальною вартістю 87 960, 00 грн з ПДВ.

Покупцем кореспондуючий обов`язок з оплати вартості отриманого пального виконано у повному обсязі.

У зв`язку з неможливістю отримати пальне згідно карток на пальне з 01.02.2021, а саме: 980 л дизельного пального на суму 21 060, 20 грн з ПДВ; 1 310 л бензину марки А-95 на суму 28 806, 90 грн з ПДВ, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів (вих. №12 від 15 березня 2021) на загальну суму 49 867, 10 грн.

В матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків станом на 03.03.2021, складений та підписаний зі сторони позивача та відповідача, у якому останніми погоджено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Кард» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Експоторг» по незаправленим карткам станом на 03.03.2021 становить 229 шт номіналом 10 л: картки на бензин А 95 131 шт, картки на дизельне пальне 98 шт.

В матеріалах справи наявна претензія (вих.№ 35 від 07.07.2021) про повернення коштів за непоставлений товар у сумі 49 867, 10 грн; акт звірки взаємних розрахунків станом на 07.07.2021, складений та підписаний сторонами про наявність заборгованості на суму 49 867, 10 грн по незаправленим карткам 229 шт номіналом 10л.

Листом (вих.№431 від 21.07.2021) Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» повідомлено позивача, що емітентом бланків дозволу (талонів) є ТОВ «Інтер Кард». Повідомлено, що ТОВ «Альянс Холдинг» припинив прийняття бланків дозволу ТОВ «Інтер Кард» на АЗС «Shell», оскільки останній використав на АЗС «Shell» значну кількість бланків дозволу, за які досі не розрахувався.

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення суми боргу 49 687, 10 грн, інфляційних втрат 1 911, 26 грн, 3% річних 816,77 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків 16 793, 63 грн, нараховану у зв`язку з понесенням додаткових витрат на закупівлю пального аналогічного виду та об`єму для виробничих потреб.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів прийому передачі товару №СККВ 00004899, №СККВ 00007171, №СККВ 00009446, №СККВ 00011745, №СККВ 00014063, згідно яких останнім отримано у період березня липня Товар (пальне) від Товариства з обмеженою відповідальністю «С кард сервіс» на підставі Договору СКЛ 40 від 01.07.2015.

Відповідно до п. 7.1. Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 15.07.2020 р. № 15-07/20, за порушення умов даного договору винна Сторона відшкодовує спричинені цим збитки іншій Стороні, в тому числі неотриманий прибуток, в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Висновки суду.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами у справі, що розглядається господарським судом виникли з Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 15.07.2020 р. № 15-07/20.

Так, в силу умов Договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема Відповідач зобов`язався поставити Позивачу Продукцію, а Позивач зобов`язався прийняти і оплатити Товар.

Відповідно до п. 3.1. 3.2. Договору, після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії) Постачальник надає за видатковою накладною Покупцю картку(и) на пальне ІНТЕР КАРД встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту - картка(и) на пальне або картка(и)).

Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної на Товар.

Товар вважається переданим на зберігання Покупцем Постачальнику з дати підписання сторонами відповідної видаткової накладної на Товар.

На виконання умов Договору, згідно Видаткової накладної №1111/1 від 11.11.2020 Постачальником передано Покупцю картки (акт прийому передачу карток на пальне №111/1 від 11.11.2020) на бензин А-95 у кількості 2 000 л загальною вартістю 43 980, 00 грн з ПДВ; згідно Видаткової накладної №1607/1 від 16.07.2020 картки (акт прийому передачі карток на пальне №1607/1 від 16.07.2020) дизельне паливо 2 000 л, Бензин А 95 у кількості 2 000 л загальною вартістю 87 960, 00 грн з ПДВ.

Судом встановлено, що позивачем не отримано пальне згідно карток на пальне: 980 л дизельного пального на суму 21 060, 20 грн з Пдв; 1 310 л бензину марки А-95 на суму 28 806, 90 грн з ПДВ.

Відповідно до положень статті 662 - 664 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Суд звертає увагу позивача, що оскільки умовами Договору визначено момент переходу права власності на Товар - з моменту підписання Сторонами видаткової накладної на Товар, факт підписання сторонами відповідних видаткових накладних підтверджує перехід права власності позивача на товар (пальне) згідно відповідних видаткових накладних.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на положення статті 693 Цивільного кодексу України щодо попередньої оплати товару.

Зокрема, відповідно до положень ч.1 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Оскільки Договором, укладеним між сторонами не погоджено здійснено попередньої оплати, положення статті 693 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

З огляду на те, що на момент постановлення рішення у справі, що розглядається судом матеріали справи не містять доказів виконання Відповідачем умов Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 15.07.2020 р. № 15-07/20 у повному обсязі, а саме не надано можливості реалізувати право на отримання пального за місцем його зберігання, а саме: 980 л дизельного пального на суму 21 060, 20 грн з Пдв; 1 310 л бензину марки А-95 на суму 28 806, 90 грн з ПДВ, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 49 687, 10 грн підлягають до задоволення.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявленої до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних та встановлено, що позивачем частково невірно здійснено відповідні нарахування.

Зокрема, для визначення розміру інфляційних втрат та 3% річних, що підлягають нарахуванню першочерговим є визначення періоду існування заборгованості.

Так, оскільки, як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів на загальну суму 49 867, 10 грн 15 березня 2021, а відповідачем вказану претензію отримано 15.03.2021, що вбачається з резолюції Гол. Бухгалтера ТОВ «Інтер Кард» (вх.№76 від 15.03), засвідченої печаткою ТОВ «Інтер Кард», відповідно до положень ч. 2 статті 530 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був виконати обов`язок з повернення коштів у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, а тому вірним є визначення початку прострочення відповідача виконання зобов`язання з повернення коштів з 23.03.2021.

Відтак, суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних з урахуванням наведених вище зауважень встановив, що вірним є нарахування інфляційних втрат та 3% річних у сумі 1 657, 58 та 784, 10 грн відповідно.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення збитків суд зазначає наступне.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Позивачем не надано жодного первинного документу, який підтверджував би потребу у перевезеннях, відповідно потребу у закупівлі пального та невідворотність понесення збитків у заявленому розмірі.

Оскільки судом встановлено непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками, про стягнення яких заявляє позивач, в цій частині позовних вимог судом відмовлено.

Судові витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Кард» (79037, Львівська обл., місто Львів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 200, офіс 125, ідентифікаційний код 42475882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Експоторг» (79000, Львівська обл., місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 55, квартира 3, ідентифікаційний код 36312739) 49 687, 10 грн заборгованості, 1 657, 58 інфляційних втрат, 784, 10 грн 3% річних та 1 709, 79 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 24.11.2021.

Суддя Синчук М.М.