ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"23" листопада 2021 р. Справа №924/164/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Савченко Г.І.

судді Крейбух О.Г.

розглядаючи апеляційну скаргу Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 (суддя Виноградова В.В.) у справі №924/164/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера"

до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод"

про спонукання до часткового виконання мирової угоди шляхом стягнення 106787,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 заяву товариства з додатковою відповідальністю "Правовий захист" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено стягувача - товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" на його правонаступника - товариство з додатковою відповідальністю "Правовий захист", у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2017 у справі №924/164/17 про стягнення з державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" 106 786,70 грн, 1 601,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою відповідач - Державне підприємство "Маниковецький спиртовий завод" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, а якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" витребувано справу №924/164/17 з Господарського суду Хмельницької області.

22.11.2021 з Господарського суду Хмельницької області на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла справа №924/164/17

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, враховуючи насткпне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 грн).

Отже, апелянт звертаючись до суду з апеляційною скаргою мав сплатити судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянтом не додано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021.

Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання, в якому останній просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на 10 днів.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає про складний фінансовий стан.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ч. 2 статті 6 та ч. 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч.1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (ухвали Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №922/624/20, від 28.12.2020 у справі №922/4277/19).

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що апелянт не надав доказів, які б свідчили про можливість сплати ним судового збору за подання апеляційної скарги протягом 10 днів (строк, визначений самим апелянтом у клопотанні про відстрочення сплати судового збору).

Окрім того, за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення або відстрочення сплати судового збору юридичним особам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, ухвали Верховного Суду від 29.12.2020 у справі №922/3488/19, від 27.11.2020 у справі №911/3661/16, від 28.12.2020 у справі №910/6889/13); в ухвалах від 24.12.2020 у справі №920/746/17, від 24.12.2020 у справі №920/744/17 Верховний Суд вказав, що зазначена норма стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на фізичних осіб-підприємців, яким є ФОП Іонова Алла Феодосіївна.

Оцінивши доводи, наведені апелянтом обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Також колегія суддів повідомляє, що 01.01.2021 р. було змінено реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштівГУК у Рівн.обл/Рiвнен.міс.тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012494

Банк отримувачаКазначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувачаUA2017527

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північно-західний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Докладніше з новими реквізитами для сплати судового збору можна ознайомитися за посиланням: https://nwag.court.gov.ua/sud4874/gromadyanam/tax/.

Поряд з цим, п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються, серед іншого докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Однак, апелянтом не надано доказів надіслання апеляційної скарги з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера".

Згідно з ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення учасників справи про оскарження особою судового рішення.

Не повідомлений належним чином учасник справи позбавлений можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу. Крім того, неповідомлення учасника справи про звернення з апеляційною скаргою порушує його процесуальні права, принципи рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260, 262, ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державному підприємству "Маниковецький спиртовий завод" у задоволенні клопотання про відстроченні сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2021 - залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту - Державному підприємству "Маниковецький спиртовий завод" протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки - подати оригінал доказу сплати судового збору, а також докази надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера".

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.