ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про поновлення процесуальних строків

22.11.2021м. ДніпроСправа № 904/8393/21
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про поновлення строку на подання відповіді на відзив у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та кіровоградській областях м. Дніпро

до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Дніпро

про стягнення неустойки в розмірі 40483грн.86коп.

ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях м. Дніпро звернулось до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Дніпро з позовом про стягнення неустойки в розмірі 40483грн.86коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків повернення майна за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5037-ОД від 25.10.2012 (з урахуванням додаткових угод від 25.10.2013, від 01.12.2016, від 12.04.2018).

Позивач вказує, що договір №12/02-5037-ОД від 25.10.2012 припинив свою дію 25.09.2018, але орендар (відповідач) повернув майно балансоутримувачу лише 30.11.2020.

На підставі статі 785 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення неустойку за період з 15.10.2018 по 15.12.2020 у розмірі 40483грн.86коп.

Позивач також повідомив, що з метою досудового врегулювання спору звертався до відповідача з претензією №11-12-03862 від 24.06.2021. В листі-відповіді №181-8/352 від 26.07.2021 відповідач повідомив про відсутність підстав для сплати неустойки та користування майном на законних підставах.

У позові наведений попередній розрахунок судових витрат, що складається яз суми судового збору в розмірі 2270грн та витрат на пересилання поштової кореспонденції в розмірі 30грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами.

На адресу суду 03.11.2021 надійшов відзив відповідача, в якому вказано про незгоду із заявленими вимогами.

Відповідач вказує, що пунктом 7.4. договору оренди на позивача (орендодавця) покладений обов`язок письмово повідомляти відповідача (орендаря) та балансоутримувача не пізніше, ніж за 30 (тридцять) діб про свій намір щодо завершення, припинення або розірвання даного договору.

Відповідач стверджує, що протягом дії договору оренди не отримував від позивача письмового повідомлення про намір щодо завершення/припиненння або розірвання договору оренди.

На думку відповідача, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.09.2018 не є належним доказом направлення листа 14.09.2018 №11-02-05938 на адресу відповідача, оскільки відсутній опис документів, що направлялись позивачем.

Відповідач зазначає, що не отримував лист позивача із запереченнями щодо продовження договору оренди.

Також відповідач вказує про відсутність доказів направлення такого повідомлення на адресу балансоутримувача.

Відповідач повідомляє, що направляв на адресу позивача лист від 17.09.2018 про продовження договору до 24.09.2019. Відповідь позивача на цей лист не надходила. Протягом періоду з 25.09.2018 по 30.11.2020 балансоутримувач виставляв рахунки на сплату орендної плати; відповідач сплачував орендну плату; між балансоутримувачем та банком підписувались акти виконаних робіт за договором оренди; відповідач сплачував на користь балансоутримувача в якості відшкодування податок за землю у розмірі, пропорційному до орендованої площі.

Відповідач звертає увагу, що своєчасно направив позивачу та балансоутримувачу повідомлення про продовження договору оренди. Після цього позивач більше двох років отримував орендну плату за договором оренди та не заперечував дію договору. Це свідчить про мовчазну згоду орендодавця на продовження договору оренди.

Відповідач зазначає, що на підставі листа балансоутримувача №323 від 13.11.2019 про подання до Фонду Державного майна документів для пролонгації договору оренди направив лист №101-8/1295 від 15.11.2019 з клопотанням про продовження договору оренди разом з пакетом необхідних документів. Після цього відповідач продовжив користування частиною приміщення та здійснював сплату орендної плати до державного бюджету та балансоутримувачу.

Відповідач також звертає увагу, що в додатку до акту повернення майна від 30.11.2020 (в пунктах 4.1 - 4.7 Анкети про стан майна та стану розрахунків за договором оренди) зазначено про відсутність будь-якої заборгованості за договором оренди, в т.ч. з орендної плати, пені, неустойки, збитків тощо.

Відповідач не визнає наявність підстав для нарахування неустойки за порушення строків повернення майна. Але якщо позивачем буде доведено суду належними й допустимими доказами припинення договору оренди саме 24.09.2021, то розмір заявленої до стягнення неустойки має бути зменшений до 16195грн.30коп., враховуючи сплату відповідачем позивачу орендної плати в розмірі 24288грн.49коп. з 25.09.2018 по 30.11.2020.

Крім того відповідач повідомляє, що 17.06.2021 проведено державну реєстрацію нової редакції Статуту Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 23.04.2021 №36-62, відповідно до якої:

- змінено найменування Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (скорочене найменування АТ «Райффайзен Банк Аваль») на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (скорочене найменування АТ «Райффайзен Банк»).

Відповідач зазначає, що згідно з пунктом 1.3. Статуту банку Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до пункту 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №118 від 22.01.1996 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №499 від 22.06.2005), ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код.

Як вбачається яз матеріалів справи ідентифікаційний код відповідача залишився незмінним. Враховуючи наведене, наявні підстави для заміни найменування відповідача з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (ідентифікаційний код 14305909) на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (ідентифікаційний код 14305909).

На адресу суду 15.11.2021 надійшло клопотання відповідача про поновлення строку подання відповіді на відзив разом із відповіддю на відзив.

У заяві про поновлення строку на подання відповіді на відзив позивач зазначає, що отримав відзив 05.11.2021. З огляду на строк для надання відповіді на відзив, встановлений судом в ухвалі від 18.10.2021, останній день цього строку 10.11.2021.

Позивач просить поновити пропущений строк та посилається на - тривалу процедуру перерозподілу вхідної поштової кореспонденції та фактичного її отримання виконавцем за спливом 3-5 днів з моменту надходження та реєстрації; складність здійснення звірки наявної заборгованості з наданими відповідачем копіями платіжних доручень, які раніше не надавались позивачу та необхідність їх узгодження з інформацією казначейства для перевірки надходження сплачених коштів.

У відповіді на відзив позивач підтримав твердження про направлення на адресу відповідача листа №11-02-05938 від 14.09.2018 про припинення дії договору оренди та зазначив, що відповідач не спростовує факт отримання поштового відправлення №018, але заперечує направлення позивачем саме листа №11-02-05938 від 14.09.2018.

Позивач пояснив, що для майбутньої ідентифікації врученого листа після повернення повідомлення про вручення на адресу позивача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №018 позивачем було зазначено номер направленого листа №11-02-05938.

Позивач вказав про неправомірність дій балансоутримувача, ігнорування ним строків та умов договору оренди №12/02-5037-ОД від 25.10.2012 та зазначив, що відомості про відсутність боргу в акті приймання - передачі від 30.11.2019 стосуються лише правовідносин між відповідачем та балансоутримувачем.

Посилаючись на приписи пунктів 10.1, 10.3 договору оренди №12/02-5037-ОД від 25.10.2012 (в редакції додаткової угоди від 01.12.2016), позивач повідомив, що автоматична пролонгація договору в обов`язковому порядку повинна була оформлюватись шляхом укладання між сторонами додаткової угоди. Додаткова угода між сторонами про продовження договору між сторонами не укладалась.

Позивач наполягає на тому, що договір оренди №12/02-5037-ОД від 25.10.2012 було припинено з 25.09.2018 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, з урахуванням змін до Закону України «Про світу».

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 119 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Згідно з наданими поясненнями позивача, відзив було ним отримано 05.11.2021 (п`ятниця). З урахуванням визначеного судом строку в ухвалі суду від 18.10.2021, останній день надання відповіді на відзив 10.11.2021. При цьому частина відведеного строку припадає на суботу та неділю.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку, позивач посилається на тривалу процедуру перерозподілу вхідної поштової кореспонденції та фактичного її отримання виконавцем після спливу 3-5 днів з моменту надходження та реєстрації; складність проведення звірки наявної заборгованості з наданими відповідачем копіями платіжних доручень, які раніше не надавались позивачу та необхідність їх узгодження з інформацією казначейства для перевірки надходження сплачених коштів.

З огляду на вищевикладене, суд визнає поважними причини пропуску процесуального строку на подання відповіді на відзив та поновлює цей строк.

Керуючись нормами статей 42, 119, 73, 74, 91, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Здійснити заміну найменування відповідача з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (ідентифікаційний код 14305909) на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (ідентифікаційний код 14305909).

Задовольнити заяву позивача про поновлення пропущеного строку на надання відповіді на відзив.

Визнати поважними причини пропуску позивачем процесуального строку та поновити строк на надання відповіді на відзив.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Р.Г. Новікова