ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2021 р. м. Київ Справа № 910/15740/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 910/15740/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр

Факторингових Послуг», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентргруп», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Київ

про застосування наслідків нікчемності правочину

за участю представників:

від позивача: Лаврін О.В. - адвокат, ордер серії КС № 521598 від 04.08.2021;

від відповідача: Захарова Н.М. - адвокат, ордер серії КС № 422987 від 21.07.2021,

Прилєпов О.А. - адвокат, ордер серії ДН № 057277 від 04.08.2021;

від третьої особи 1 на стороні відповідача: Зарецька Д.М. - адвокат, ордер серії АІ

№ 1134739 від 21.07.2021;

від третьої особи 2 на стороні відповідача: Прилєпов О.А. - адвокат, ордер серії ДН

№ 057276 від 04.08.2021

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.11.2018 до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява вих. № 03/729 від 23.11.2018 (вх. № суду 15740/18) Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентргруп» (надалі - відповідач) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (повернути сторони в попереднє становище) шляхом: 1) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24014328 від 29.08.2015, щодо зміни власника нерухомого майна, внесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем на підставі нікчемного договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.08.2015, укладеного між AT «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Євроцентргруп», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1240; 2) скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності від 29.08.2015 № 10973519, відповідно до якого право власності на житловий будинок (літера «А») загальною площею 1 329,20 кв.м, житловою площею 124,70 кв. м, гараж (літера «Б»), госпблок (літера «В»), навіс для машин (літера «Г»), колодязь № 4, басейн № 5, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Лугова, буд. 11-Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) належить ТОВ «Євроцентргруп», з одночасним поновленням запису від 23.03.2015 № 9194617, щодо права власності на вищезазначене майно за AT «Банк «Національні інвестиції»; 3) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 24014328 від 29.08.2015 щодо зміни власника нерухомого майна, внесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем на підставі нікчемного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.08.2015, укладеного між AT «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Євроцентргруп», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1241; 4) скасування запису про проведену реєстрацію права власності від 29.08.2015 № 10973546, відповідно до якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:086:0024, загальною площею 0,1870 га, в тому числі земельними угіддями (складом угідь): 0,1870 га - під житловою забудовою одно- та двоповерховою, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Лугова, буд. 11-Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) належить ТОВ «Євроцентргруп», з одночасним поновленням запису від 25.03.2015 № 9194614 щодо права власності на вищезазначене майно за AT «Банк «Національні інвестиції».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) були укладені договори купівлі-продажу земельної ділянки та купівлі-продажу жилого будинку від 29.08.2015, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. та зареєстровані в реєстрі за №№ 1240, 1241. Згідно з цими договорами банк продав відповідачу земельну ділянку загальною площею 0,187 га, кадастровий номер :05:086:0024 (реєстраційний номер 31) та розташований на ній жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 1 329,20 кв.м (реєстраційний номер 31) по вул. Луговій, 11-Б у смт. Козин Обухівського р-ну Київської області. 29.08.2015 державним реєстратором Київського міського нотаріального округу м. Києва приватним нотаріусом Бойком О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказане майно та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи щодо зміни власника цього нерухомого майна.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 613 від 17.09.2015 ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (позивач) було віднесено до категорії неплатоспроможних. Постановою Правління Національного банку України № 853 від 01.12.2015 відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації банку. У результаті перевірки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Банк «Національні інвестиції» правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було встановлено, що договори купівлі-продажу земельної ділянки та купівлі-продажу жилого будинку від 29.08.2015 на підставі п.п. 1, 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемними. 04.04.2018 упововажена особа Фонду гарантуванняч вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Наіональі інвестиції» Луньо І.В. направила відповідачу письмове повідомлення вих. № 03/254 про нікчемність вказаних договорів. Проте відповідач не вчинив дій щодо повернення належного позивачу майна.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15740/18; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича (надалі - третя особа).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у задоволенні заяви ПАТ «Банк «Національні інвестиції» про забезпечення позову відмовлено.

Через канцелярію суду (вх. № 01-37/79575/18) від третьої особи надійшли письмові пояснення вих. № 777/01-16 від 19.12.2018, в яких третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з підстав, викладених у поясненнях, а саме, що реєстрація права власності відповідача за договорами купівлі-продажу була здійснена згідно з вимогами чинного законодавства у сфері державної реєстрації прав, нікчемність вищевказаних договорів не підтверджується жодними доказами, а відтак і підстав для скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 29.08.2015 № 24014328 та записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ТОВ «Євроцентргруп» від 29.08.2015 № 10973519 та № 10973546 не вбачається.

Через канцелярію суду (вх. № 01-37/745/19 від 08.01.2019) від відповідача надійшов відзив від 04.01.2019 на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, а саме, що підстави встановлення нікчемності правочинів не підтверджуються жодними доказами, також відповідач заявив про застосування строку позовної давності, який відповідачем розраховуються з дати укладення спірних договорів (29.08.2015), тому останнім днем трирічного строку для подання даної позовної заяви, на думку відповідача, є 29.08.2018.

Через канцелярію суду (вх. № 01-37/2352/19 від 15.01.2019) від позивача надійшла відповідь вих. № 03/20 від 14.01.2019 на відзив, в якій позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Через канцелярію суду (вх. № 01-37/3954/19 від 22.01.2019) від відповідача надійшли заперечення від 21.01.2019 на відповідь на відзив, в яких відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволені позову повністю.

Через канцелярію суду (вх. № 01-37/3953/19 від 22.01.2019) від відповідача надійшла заява від 22.01.2019 про застосування позовної давності.

Через канцелярію суду (вх. № 01-37/5972/19 ВІД 30.01.2019) від позивача надійшли додаткові письмові пояснення від 30.01.2019 щодо заперечень на відповідь на відзив.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.02.2019 (суддя Паламар П.І.) відмовлено у позові Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 здійснено заміну позивача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк»; здійснено заміну позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг».

Постановою Верхового Суду від 12.08.2019 у справі № 910/15740/18 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 у справі № 910/15740/18 рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 19.12.2019 рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 у справі № 910/15740/18 скасовано; справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Через канцелярію суду (вх. № 01-20/2357/20 від 27.02.2020) позивач надав заяву вих. № 01/10-2702-2 від 27.02.2020) про зміну предмету позову.

Через канцелярію суду (вх. № 01-20/2359/20 від 27.02.2020) позивач надав заяву вих. № 01/10-2702-3 від 27.02.2020) про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2020 (суддя Сівакова В.В.) в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» про забезпечення позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 у справі № 910/15740/18 ухвалу господарського суду міста Києва від 19.03.2020 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2020 (суддя Сівакова В.В.) закрито провадження у справі № 910/15740/18, роз`яснено ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», що розгляд даної справи віднесео до юрисдикції загальних судів за правилами цивільного судочинства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2020 (суддя Сівакова В.В.) не прийнято до розгляду заяву ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» про зміну предмету позову та повернуто вказану заяву заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 ухвалу господарського суду міста Києва про закриття провадження у справі від 24.09.2020 у справі № 910/15740/18 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 ухвалу господарського суду міста Києва від 24.09.2020, якою не прийнято до розгляду та повернуто заяву позивача про зміну предмету позову у справі № 910/15740/18, залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.09.2020, якою не прийнято до розгляду та повернуто заяву позивача про зміну предмету позову, і постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 910/15740/18.

Постановою Верховного Суду від 13.04.2021 скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 24.09.2020, якою було закрито провадження у справі № 910/15740/18, і постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021, справу № 910/15740/18 направлено для продовження розгляду до господарського суду міста Києва.

Через канцелярію суду (вх. № 01-20/5167/21 від 24.05.2021) від позивача надійшла заява вих. № 01-10/240521-1 від 24.05.2021 про зміну предмету позову, в якій позивач просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме: 1) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :05:086:0024 загальною площею 0,1870 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) індексний номер 24014328 від 29.08.2015, запис про проведену державну реєстрацію права власності від 29.08.2015 № 10973546 та всі послідуючі/пов`язані індексні номери та записи про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті та здійснені після 29.08.2015, з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих після 29.08.2015, та з одночасним поновленням запису про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:086:0024 загальною площею 0,1870 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) за ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», як правонаступника ПАТ «Банк «Національні інвестиції»; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок загальною площею 1 329,20 кв.м, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Лугова, буд. 11-Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) індексний номер 24014328 від 29.08.2015, запис про проведену державну реєстрацію права власності від 29.08.2015 № 10973519 та всі послідуючі/пов`язані індексні номери та записи про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті та здійснені після 29.08.2015, з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих після 29.08.2015, та з одночасним поновленням запису про право власності на житловий будинок загальною площею 1 329,20 кв.м, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Лугова, буд. 11-Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) за ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», як правонаступника ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Через канцелярію суду (вх. № 01-20/5166/21 від 24.05.2021) від позивача надійшло клопотання вих. № 01-10/240521-2 від 24.05.2021 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , оскільки наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірні об`єкти нерухомого майна зареєстровані за ОСОБА_1

Через канцелярію суду (вх. № 01-20/5187/21 від 25.05.2021) від відповідача надійшло клопотання від 25.05.2021 про зупинення провадження у справі № 910/15740/18 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 372/4169/20 за позовом ОСОБА_1 та ТОВ «Євроцентргруп» до АТ «Банк «Національні інвестиції», ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним.

Через канцелярію суду (вх. № 01-37/10004/21 від 26.05.2021) від відповідача надійшла заява від 25.05.2021 про застосування позовної давності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2021, на підставі ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, справу № 910/15740/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентргруп» про застосування наслідків нікчемності правочину передано на розгляд до господарського суду Київської області.

На підставі витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2021, справу № 910/15740/18 призначено до розгляду судді Христенко О.О.

Через канцелярію суду (вх. № 17702/21 від 26.07.2021) від відповідача надійшли письмові пояснення від 23.07.2021 по справі, в яких відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Через канцелярію суду (вх. № 17730/21 від 26.07.2021) від відповідача надійшла заява від 23.07.2021 про застосування строку позовної давності.

Через канцелярію суду (вх. № 17735/21 від 26.07.2021) від ОСОБА_1 надійшла заява про вступ його у справу № 910/15740/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки спірні об`єкти нерухомості належать йому на праві власності.

Через канцелярію суду (вх. № 17936/21 від 28.07.2021) від позивача надішли письмові заперечення вих. 01-10/210721-1 від 21.07.2021 на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.08.2021 прийнято заяву ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» вих. № 01-10/240521-1 від 24.05.2021 (подану до господарського суду міста Києва 24.05.2021 вх. № суду 01-20/5167/21) про зміну предмету позову; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ; відкладено підготовче засідання на 01.09.2021.

Через канцелярію суду (вх. № 19452/21 від 16.08.2021) від позивача надійшли письмові заперечення вих. № 01-10/130821-2 від 13.08.2021 на заяву відповідача про застосування позовної давності.

Через канцелярію суду (вх. № 19866/21 від 25.08.2021) від третьої особи - ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі від 20.08.2021.

В підготовчому засіданні 01.09.2021 представником відповідача заявлено усно клопотання про зняття з розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 25.05.2021 (яке було подано до господарського суду міста Києва 25.05.2021 вх. № суду 01-20/5187/21).

В підготовчому засіданні 01.09.2021 оголошувалась перерва до 10.09.2021.

Через канцелярію суду (вх. № 20715/21 від 06.09.2021) від позивача надійшли письмові заперечення вих. № 01-10/030321-1 від 03.09.2021 на письмові пояснення третьої особи - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.09.2021 закрито підготовче провадження у справі № 910/15740/18 та призначено справу до розгляду по суті на 08.10.2021.

Через канцелярію суду (вх. № 23447/21 від 07.10.2021) від третьої особи - ОСОБА_1 надійшли додаткові письмові пояснення по справі від 07.10.2021.

В судовому засіданні 08.10.2021 оголошувалась перерва до 29.10.2021.

В судових засіданнях представником позивача підтримані позовні вимоги вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові з врахуванням заяви про зміну предмету позову; представники відповідача заперечували проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просили суд відмовити в його задоволенні; представник третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю; представник третьої особи - ОСОБА_1 проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» («продавець», банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроцентргруп» («покупець») укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1240, згідно з умовами якого банк передає (продає) у власність відповідачу жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 1 329,20 м.кв. (реєстраційний номер 31) по АДРЕСА_1 , вартістю 15 900 000,00 грн., а відповідач приймає (придбаває) таке нерухоме майно і зобов`язується не пізніше 31 серпня 2015 року в безготівковому порядку оплатити його вартість.

29 серпня 2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції» («продавець», банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроцентргруп» («покупець») укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1241, згідно з умовами якого банк передає (продає) у власність відповідачу земельну ділянку загальною площею 0,187 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:086:0024 (реєстраційний номер 31) вартістю 4 300 000,00 грн., а відповідач приймає (придбаває) таке нерухоме майно і зобов`язується не пізніше 31 серпня 2015 року в безготівковому порядку оплатити його вартість.

На виконання умов вказаних договорів банком передано відповідачу указані земельну ділянку та розташований на ній жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийому-передачі жилого будинку та земельної ділянки від 29 серпня 2015 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 29.08.2015 здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «Євроцентргруп» на земельну ділянку кадастровий номер :05:086:0024 площею 0,187 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 29.08.2015 здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «Євроцентргруп» на житловий будинок загальною площею 1 329,2 кв.м., житлова площа 124,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 09.08.2019 здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :05:086:0024 площею 0,187 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 09.08.2019 здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 1 329,2 кв.м., житлова площа 124,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена зміна власника спірного майна відбулась на підставі рішення учасника ТОВ «Євроцентргруп» № 08/08 від 08.08.2019, яким вирішено провести розрахунок із колишнім учасником ТОВ «Євроцентргруп» - ОСОБА_1 шляхом зміни виплати внеску до статутного капіталу передачею у власність нерухомого майна ТОВ «Євроцентргруп», а саме: житлового будинку загальною площею 1 329,2 кв.м., житлова площа 124,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 16 000 000,00 грн.; земельної ділянки кадастровий номер :05:086:0024 площею 0,187 га за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 4 580 000,0 грн.

На виконання вказаного рішення учасника ТОВ «Євроцентргруп» № 08/08 від 08.08.2019 підписано акти приймання-передачі нерухомого майна від 08.08.2019.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 613 Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

Постановою Правління Національного банку України від 01.12.2015 № 853 відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Національні інвестиції» та делегування повноважень ліквідатора банку» № 214 від 02.12.2015 розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Національні інвестиції» з 03.12.2015 по 02.12.2017 включно.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Волощуком І.Г. № 32 від 22.09.2015 на виконання ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо перевірки договорів (інших правочинів), укладених банком, вирішено здійснити в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком за період з 18.09.2014 до 18.09.2015, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону. Для виконання перевірки договорів створено комісію з перевірки договорів, Встановлено строк здійснення перевірки договорів до 01.12.2015.

Позивач стверджує, що за наслідками перевірки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні інвестиції" правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було встановлено, що договори купівлі-продажу земельної ділянки та купівлі-продажу жилого будинку від 29.08.2015 на підставі п.п. 1, 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемними.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення вих. № 03/254 від 04.04.2018 щодо нікчемності правочинів з вимогою про повернення отриманих відповідачем житлового будинку та земельної ділянки на підставі вищезазначених договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

З матеріалів справи слідує, що за придбання нерухомого майна за спірним договорами відповідач зобов`язався до 31.08.2015 сплатити 20 200 000,00 грн., зокрема, 4 300 000,00 грн. за земельну ділянку та 15 900 000,00 грн. за жилий будинок.

Позивач зазначає, що копією кредитного договору № 199-15 від 28.08.2015, укладеного між банком та відповідачем, наявними у справі банківськими виписками з рахунку позивача за серпень-вересень 2015 року підтверджується, що оплата за придбане майно проведена відповідачем виключно за рахунок коштів, наданих йому в кредит банком. Таким чином, банк фактично безоплатно здійснив відчуження майна, оскільки в рахунок оплати за це майно отримав власні ж кошти. Тими ж банківськими виписками підтверджується факт погашення відповідачем одержаного кредиту грошовими коштами, розміщеними на рахунках фізичних осіб у цьому ж банку, напередодні віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Крім того, укладаючи вищезгадані кредитний договір та договори купівлі-продажу, які обумовили можливість такого способу розрахунку за продане майно, банк надав відповідачу переваги, прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Предметом спору в цій справі є застосування наслідків нікчемності правочинів, що були укладені між банком та ТОВ "Євроцентргруп", на підставі ст. 216 Цивільного кодексу України.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ст. 3 цього Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку. Аналіз функцій Фонду, викладених у ст.ст. 4, 26, 27, 37, 38 вказаного Закону, свідчить про те, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов`язкові для банків та інших осіб рішення, а з іншого - здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, тобто представляє банк у приватноправових відносинах з третіми особами.

Частинами 1, 2, 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" установлено, що Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті. Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Статтею 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Згідно ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

За системним аналізом зазначених норм вбачається, що законодавець зобов`язує фонд та встановлює строк протягом якого повинно бути здійснено ці дії, а саме протягом дії тимчасової адміністрації (п. 4.53 постанови Верховного Суду від 19.12.2019 у даній справі).

Як зазначає позивач, тимчасова адміністрація в АТ «Банк «Національні інвестиції» здійснювалась у період з 18.09.2015 по 03.12 2015.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції, яка діяла на момент вчинення спірних правочинів) державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 9 вказаного Закону у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на момент вчинення спірних правочинів) державна реєстрація прав проводиться на підставі в тому числі й договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов`язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом.

29 серпня 2015 року третьою особою у справі - Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Олегом Володимировичем на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24014328 та № 10973546 від 29.08.2015 було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:086:0024 та житловий будинок за відповідачем.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. у письмових поясненнях третьої особи вих. № 777/01-16 від 19.12.2018 (вх. № суду 01-37/79575/18 від 20.12.2018) зазначено, що 12.04.2018 він отримав повідомлення за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Національні інвестиції» Луньо І.В. від 04.04.2018 про нікчемність правочину з вимогою внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та житловий будинок за відповідачем, та поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на земельну ділянку та житловий будинок за АТ «Банк «Національні інвестиції».

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (ч. 5 ст. 216 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

В рішенні господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та постанові Північного апеляційної господарського суду від 26.09.2019 суди дійшли висновку про те, що спірні договори є нікчемними на підставі п.п. 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Скасовуючи рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та постанову Північного апеляційної господарського суду від 26.09.2019 та направляючи справу № 910/15740/18 на новий розгляд, Верховний Суд в своїй постанові від 19.12.2019 зазначив, що суди не врахували, що відповідно до документів, що містяться в матеріалах справи оплата за спірними договорами проходила за рахунок коштів в рамках кредитного договору від 28.08.2015 № 199-15, укладеного між АТ "Банк Національні інвестиції" та ТОВ "Євроцентргруп"; суди, приймаючи рішення щодо нікчемності спірних договорів з мотивів зазначених позивачем, повинні перевірити наявність підстав з якими він пов`язує нікчемність правочинів, реальну наявність/відсутність банківських операцій тощо (п. 4.28 та п. 4.29 постанови Верховного Суду).

28.08.2015 між АТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Євроцентргруп» («позичальник») укладено Кредитний договір № 199-15, відповідно до умов якого банк надає відповідачу відновлювальну кредитну лінію у гривні, а відповідач зобов`язується повернути кредит у строки, встановлені в п. 2.2 цього договору, сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору сума ліміту заборгованості за кредитною лінією становить 33 000 000,00 грн.

Строк дії кредитної лінії з 28.08.2015 по 19.08.2016 (п. 2.4 кредитного договору).

Процентна ставка за користування коштами кредиту становить 23 % річних (п. 2.5 кредитного договору).

Цільове призначення (мета) кредиту - поповнення обігових коштів підприємства (п. 2.8 кредитного договору).

Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача, наданої позивачем, 28.08.2015 банк перерахував на рахунок відповідача 160 000,00 грн. з призначенням платежу: «поповнення кредитної лінії (ТОВ «Євроцентргруп»), відповідно до кредитного договору № 199-15 від 28.08.2015»; 31.08.2015 банк перерахував на рахунок відповідача 20 200 000,00 грн. з призначенням платежу: «поповнення кредитної лінії (ТОВ «Євроцентргруп»), відповідно до кредитного договору № 199-15 від 28.08.2015».

При цьому, як зазначає сам позивач, у рамках відносин між контрагентами було також здійснено такі правочини, як:

1) правочин (трансакція) від 04.09.2015 щодо перерахування грошових коштів у сумі 20 790 000,00 грн з поточного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на рахунок ТОВ "Євроцентргруп" № 99 з призначенням платежу "Внесок в статутний фонд ТОВ "Євроцентргруп" згідно протоколу № 3 від 04.09.2015»;

2) правочин (трансакція) від 04.09.2015 щодо перерахування грошових коштів у сумі 20 360 000,00 грн з поточного рахунку ТОВ "Євроцентргруп" № 99 на рахунок для обліку наданого ТОВ "Євроцентргруп" кредиту № 299 з призначенням платежу «погашення кредиту згідно договору";

3) правочин (трансакція) від 04.09.2015 щодо перерахування грошових коштів у сумі 51 318,36 грн з поточного рахунку ТОВ "Євроцентргруп" № 99 на рахунок для обліку процентів за кредитним договором № 99 з призначенням платежу "погашення відсотків згідно кредитного договору".

Таким чином, вбачається реальна наявність банківських операцій щодо здійснення відповідачем розрахунків за придбане нерухоме майно. Позивач не спростував зазначеного.

Так, відповідач в повному обсязі повернув кредитні кошти в сумі 20 360 000,00 грн., також сплатив відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 51 318,36 грн.

Позивач зазначає, що розрахунок за нерухоме майно, придбане відповідно до договорів купівлі-продажу, відбувався без надходження коштів з рахунків в інших баках, а шляхом внутрішньобанківських проводок (коригування балансу).

Позивач стверджує, що відповідач розрахувався за нерухоме майно, придбане за нікчемними договорами, особистими коштами банку, наданими банком відповідачу у кредит.

Однак, погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснювалися відповідачем коштами з власного рахунку, які надійшли як внесок в статутний фонд відповідача від фізичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

В той же час перерахування відповідачем грошових коштів з власного поточного рахунку на рахунок для обліку наданого ТОВ «Євроцентргруп» кредиту № 299 відбулося за рахунок власних коштів ТОВ «Євроцентргруп», а відтак спростовуються твердження позивача про те, що майно за договорами купівлі-продажу було відчужено безоплатно внаслідок надходження на рахунок банку його ж власних коштів наданих в кредит відповідачу, оскільки цей кредит було погашено відповідачем за рахунок вже власних коштів та сплачено проценти за користування кредитом.

Відповідно до ч. 5 ст. 626 ЦК України договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договори купівлі-продажу нерухомого майна від 29.08.2015 за своєю правовою природою є оплатними, як і кредитний договір, укладений між банком та відповідачем. За обома правочинами (купівлі-продажу та кредитним) у відповідача виник обов`язок щодо оплати, який відповідачем виконаний на умовах, передбачених вказаними договорами.

Позивач посилається на те, що банк уклав правочини (спірні договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам (відповідачу) переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

В той же час, відповідно до ст. 215 ЦК України правочин є недійсним або нікчемним з моменту його вчинення. Тлумачення норм вказаної статті свідчить, що наявність обставин (законодавчо передбачених підстав), з якими закон пов`язує нікчемність правочину, встановлюється на момент вчинення цього правочину.

На момент вчинення спірних правочинів (29.08.2015) відповідач - ТОВ «Євроцентргруп» не був кредитором по відношенню до АТ «Банк «Національні інвестиції».

Також позивач зазначає про надання переваг кредитору - ОСОБА_1 , у якого було розміщено грошові кошти на депозитному рахунку в АТ «Банк «Національні інвестиції».

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату вчинення спірних правочинів (29.08.2015) та на дату укладення кредитного договору (28.08.2015) єдиним учасником та керівником ТОВ «Євроцентргруп» був ОСОБА_2 .

Таким чином, на момент укладення спірних правочинів та кредитного договору ОСОБА_1 не був учасником відповідача - ТОВ «Євроцентргруп», не був також його керівником, що свідчить про відсутність нікчемності правочинів на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд не погоджується з позицією позивача, що спірні договори купівлі-продажу є нікчемними на підставі п.п. 1 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Щодо нікчемності правочинів на підставі п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то доказів того, що саме прийняття зобов`язань за спірними договорами купівлі-продажу призвело до неплатоспроможності банку або неможливості виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково, суду не надано. Тому підстави для визнання цих правочинів нікчемними на підставі п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону відсутні.

Отже, судом під час розгляду даної справи було перевірено доводи позивача та не встановлено обставин нікчемності правочину з підстав встановлених п.п. 1, 2 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

Про наявність інших підстав нікчемності Договорів купівлі-продажу, окрім тих які передбачені пунктами 1, 2 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач у позові не вказує.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем заявлені позовні вимоги про скасування рішення реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке було предметом Договорів купівлі-продажу від 29.08.2015., та з одночасним поновленням запису про право власності на земельну ділянку та житловий будинок за позивачем, як правонаступником ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень станом на дату укладення договорів купівлі-продажу було зареєстровано право власності на об`єкти вказаних договорів - житловий будинок та земельну ділянку за ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» є процесуальним правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», який є правонаступником АТ «Банк «Національні інвестиції».

Таким чином позивачем не доведено та не обґрунтовано позовну вимогу про одночасне поновлення запису про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:086:0024 та на житловий будинок за ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», як правонаступника ПАТ «Банк «Національні інвестиції», оскільки за ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» вказане нерухоме майно ніколи зареєстровано не було.

Відповідач заявляв про пропущення позивачем строків позовної давності та просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Позивач заперечував щодо пропуску строків позовної давності.

Позовна давність, за визначенням ст. 256 ЦК України це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України та у господарських відносинах.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд вказує, що виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність порушеного права позивача, підстави для застосування положень законодавства про позовну давність відсутні.

Судові витрати, а саме судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 221, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроцентргруп» про застосування наслідків нікчемності правочинів відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 23.11.2021.

Суддя О.О. Христенко