РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2021Справа № 910/13209/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи

справу №910/13209/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Каменських Юлії Володимирівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ТРЕВЕЛ ТІКЕТ"

про стягнення 205 006,64 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Каменських Юлія Володимирівна звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ТРЕВЕЛ ТІКЕТ про стягнення 205 006,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 10/19-ЮТТ про надання послуг від 10.01.2019, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 175 860,00 грн, за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 5983,59 грн, 3% річних у сумі 5162,00 грн та інфляційні втрати - 18001,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Каменських Юлії Володимирівни було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

28.08.2021 на адресу суду від позивача надійшли документи на виконання ухвали від 18.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, місто Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 84.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній".

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній" вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на день винесення рішення відзив від відповідача не надійшов.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

10.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет" (за договором - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Піскун (дівоче прізвище позивачки) Юлією Володимирівною (за договором - виконавець) було укладено Договір №10/19-ЮТТ про надання послуг, відповідно до умов якого замовник доручає, приймає та оплачує виконане замовлення, а виконавець бере на себе виконання та здачу замовлення, зміст і обсяги якого в цілому та по етапах визначаються сторонами в специфікації.

Відповідно до п. 3.1 Договору, за фактично відпрацьований час виконання замовлення за місяць на умовах договору замовник сплачує виконавцю винагороду, загальний розмір якої визначається в специфікації по кожному конкретному замовленні та відображається сторонами в акті здачі-приймання виконаного замовлення.

Відповідно до п. 4.3.1 Договору приймання виконаного замовлення або його частин фіксується шляхом підписання акту здачі-приймання виконаного замовлення уповноваженими представниками сторін у двох примірниках, що підтверджує факт виконання замовлення виконавцем.

Підписання сторонами акту приймання виконаного замовлення є підтвердженням того, що замовлення виконане виконавцем у повному обсязі, а якість повністю задовольняє замовника (п. 4.3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.3.7 Договору в акті здачі-приймання виконаного замовлення обов`язкового зазначається склад замовлення, яке було виконане, та розмір винагороди відповідно до специфікації.

Строк дії договору встановлено з моменту підписання договору уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2019 року (п. 10.1 Договору).

Згідно з п. 10.2 Договору строк дії договору може бути продовжний на наступний календарний рік, якщо жодна сторона не виявила побажання про закінчення умов договору, повідомивши іншу сторону за 30 календарних днів до спливу терміну дії договору.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач не у повному обсязі оплатив роботи, виконані позивачем відповідно до Договору №10/19-ЮТТ про надання послуг від 10.17.2019, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 175 860,00 грн.

Крім того, за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором позивачем додатково нараховані пеня в сумі 5983,59 грн, 3% річних у сумі 5162,00 грн та інфляційні втрати - 18001,05 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №10/19-ЮТТ від 10.01.2019 є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як встановлено судом, строк дії договору встановлено сторонами з 10.01.2019 по 31.12.2019 (п. 10.1 Договору).

Згідно з п. 10.2 Договору строк дії договору може бути продовжний на наступний календарний рік, якщо жодна сторона не виявила побажання про закінчення умов договору, повідомивши іншу сторону за 30 календарних днів до спливу терміну дії договору.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів висловлення будь-якою стороною наміру про припинення дії Договору №10/19-ЮТТ про надання послуг від 10.01.2019, суд дійшов висновку, що вказаний договір був чинним у спірний період.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктами 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 Договору сторони погодили, що приймання виконаного замовлення або його окремих частин фіксується шляхом підписання акту здачі-приймання виконаного замовлення уповноваженими представниками сторін у двох примірниках, що підтверджує факт виконання замовлення Виконавцем. Акт здачі-приймання виконаного замовлення оформлюється по завершенню виконання певних обсягів замовлень, визначених відповідною специфікацією. Підписання сторонами акту приймання виконаного замовлення є підтвердженням того, що замовлення виконане Виконавцем в повному обсязі, а якість повністю задовольняє Замовника.

З матеріалів справи вбачається, що у спірному періоді сторони укладали специфікації та складали акт здачі-приймання робіт з посиланням на реквізити Договору №10/19-ЮТТ про надання послуг від 10.01.2019.

Судом встановлено, що 30.04.2020 між сторонами було укладено Специфікацію №17 по наданню послуг в сфері інформатизації, 31.05.2020 - укладено Специфікацію №18 по наданню послуг в сфері інформатизації, 30.06.2020 - укладено Специфікацію №19 по наданню послуг в сфері інформатизації, 30.07.2020 - укладено Специфікацію №20 по наданню послуг в сфері інформатизації, 31.08.2020 - укладено Специфікацію №21 по наданню послуг в сфері інформатизації.

У вказаних специфікаціях сторони погодили найменування послуг, що надаються позивачем (виконавцем), та визначили орієнтовний час виконання послуг/робіт в годинах.

Судом встановлено, що позивач надав у травні 2020 року послуги за Договором №10/19-ЮТТ про надання послуг від 10.01.2019 на суму 61065,00 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання №5 від 29.05.2020; у червні 2020 року - послуги на суму 57615,00 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання №6 від 30.06.2020; у липні 2020 року - послуги на суму 59340,00 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання №7 від 31.07.2020; у серпні 2020 року - послуги на суму 60680,00 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання №8 від 31.08.2020; у вересні 2020 року - послуги на суму 61050,00 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання №9 від 30.09.2020.

Вказані акти підписані позивачем та представником відповідача, на них міститься відбиток печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет".

Відповідачем під час розгляду справи не було подано відзиву на позовну заяву, не висловлено заперечень щодо поданих позивачем доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст. ст. 76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, представлені позивачем акти здачі-приймання є належним доказом надання послуг відповідачу.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується надання позивачем у період з травня по вересень 2020 року відповідачу за Договором №10/19-ЮТТ про надання послуг від 10.01.2019 на загальну суму 299750,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.2 Договору замовник здійснює сплату винагороди виконавцю протягом 10-ти календарних днів з дати підписання акту приймання виконаного замовлення. Замовник може здійснювати передоплату виконавцю з огляду на строки завершення надання окремих обсягів (етапів) замовлення. Сторони можуть встановлювати інший порядок сплати винагороди, особливості якої визначаються за взаємною згодою в письмовій формі.

Матеріали справи не містять доказів встановлення сторонами іншого строку виконання відповідачем обов`язку з оплати ніж той, що погоджений у п. 3.2 договору (протягом 10-ти календарних днів з дати підписання акту приймання виконаного замовлення).

Таким чином, відповідач зобов`язаний був оплатити надані позивачем послуги за Актом здачі-приймання №5 від 29.05.2020 у строк до 09.06.2020 включно, послуги за Актом здачі-приймання №6 від 30.06.2020 - у строк до 10.07.2020 включно; послуги за Актом здачі-приймання №7 від 31.07.2020 - у строк до 10.08.2020 включно; послуги за Актом здачі-приймання №8 від 31.08.2020 - у строк до 10.09.2020 включно; послуги за Актом здачі-приймання №9 від 30.09.2020 - у строк до 12.10.2020 включно.

Судом встановлено, що відповідач частково сплатив позивачу грошові кошти у загальному розмірі 123 890,00 грн, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, копії яких долучено до матеріалів справи.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 175860,00 грн, зокрема, Актами здачі-приймання №№ 7, 8, 9.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 175860,00 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Тревел Тікет" за Договором №10/19-ЮТТ про надання послуг від 10.07.2019 у сумі 175860,00,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині визнаються судом є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 5983,59 грн, 3% річних - 5162,00 грн та інфляційні втрати - 18001,05 грн.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, відповідно до умов п. 5.1.3. Договору замовник зобов`язаний сплатити винагороду за належним чином виконане виконавцем замовлення. У разі несвоєчасної сплати замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки пені, судом встановлено, що він є вірним, відтак, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 5983,59 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснення нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

В частині нарахування інфляційних втрат судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19. Зокрема, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що вони є арифметично вірними, а, відтак, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 18001,05 грн та 3% річних у сумі 5162,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними в справі доказами, судом встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Тревел Тікет» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 84; ідентифікаційний код: 42336637) на користь Фізичної особи-підприємця Каменських Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість у сумі 175 860,00 грн, пеню - 5983 грн 59 коп., 3% річних - 5162,00 грн, інфляційні втрати -18001 грн 05 коп. та судовий збір у розмірі 3075 грн 49 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.11.2021.

Суддя А.І. Привалов