ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в розстроченні виконання рішення суду

23 листопада 2021 року м. ХарківСправа № 922/564/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши заяву КП "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" про надання розстрочки виконання рішення суду по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО"
до Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ"
про стягнення 558.040,79 грн.

за участю представників:

стягувача не з`явився;

боржника (заявника) Попівненко О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 КП "Харківводоканал" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про надання розстрочки виконання рішення суду (вх. №25369), в якій просить суд надати розстрочку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 у справі №922/564/21 шляхом здійснення платежів за графіком, наведеним у заяві.

Присутній у судовому засіданні 23.11.2021 представник боржника підтримує подану заяву та просить суд задовольнити її.

Стягувач уповноваженого представника в судове засідання 23.11.2021 не направив, заперечень щодо поданої заяви боржника не надав, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками справи докази, суд прийшов до висновку про відмову у задоволення заяви боржника, у зв`язку з таким.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 у справі №922/564/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2020, позов НЕК "Укренерго" задоволено частково. Стягнуто з КП "Харківводоканал" 189.356,41 грн 3% річних; 317.163,31 грн втрат від інфляції; 7.597,79 грн витрат зі сплати судового збору.

09.11.2021 на примусове виконання вказаного рішення Господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

В обґрунтування заяви про надання розстрочки виконання рішення боржник посилається на несприятливе фінансове становище, в якому знаходиться підприємство. Зазначена ситуація виникла не з вини боржника, а у зв`язку із об`єктивними обставинами. Основною з яких є несвоєчасна компенсація державою різниці в тарифах на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, яка постійно виникає у зв`язку із тривалою дією економічно необґрунтованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про надання розстрочки виконання рішення, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Положеннями статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішення питання щодо надання чи відмови в наданні розстрочки виконання рішення суду є суб`єктивним правом суду, яке останній приймає на власний розсуд шляхом оцінки наданих сторонами доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, виходячи із наведеного вище, в основу судового рішення про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналіз процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду, вказує, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочку виконання судового рішення з об`єктивними, переборними - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Суд зазначає, що згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Складне фінансове становище КП "Харківводоканал", яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання розстрочки виконання судового рішення; при цьому, розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 15.03.2018 у справі №910/8153/17).

Суд зазначає, що наведені КП "Харківводоканал" обставини, такі як: несвоєчасна компенсація державою різниці в тарифах на послуги централізованого водопостачання та водовідведення; наявність поточних зобов`язань на суму більш ніж 3,1 млрд. грн; низький рівень розрахунків споживачів та контрагентів, з якими боржника перебуває в договірних відносинах, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність боржника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення.

Негативні наслідки, що викликані неспроможністю боржника до беззбиткового господарювання, незадовільним станом планування власної економічної діяльності, неналежним станом претензійно-позовної роботи по стягненню дебіторської заборгованості тощо, не можуть бути перекладені на стягувача, оскільки це суперечило б принципам справедливості, добросовісності, розумності цивільного законодавства (п.6 ст.3 ЦК України).

Надані боржником документи, а саме: копії балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.09.2021, копії звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2021 не є належними доказами підтвердження складного фінансового стану (відсутність коштів) станом на дату звернення відповідача з заявою про розстрочення виконання судового рішення.

При цьому заявником не надано й доказів, які б свідчили про майбутнє покращення скрутного матеріального становища КП "Харківводоканал" у вказаний у заяві про розстрочку термін, а отже і про наявність реальної можливість виконання рішення протягом 6 місяців. Доказів часткового виконання рішення суду станом на день подання заяви про надання розстрочки виконання рішення суду, боржником також не надані до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що боржником у порушення статей 73, 74 ГПК України не доведено суду належними та допустимими доказами виняткових обставин, що можуть бути підставами для розстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, не є винятковими у розумінні статті 331 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, неможливість перекладати комерційні ризики боржника та його недбалість у веденні власних справ на стягувача, суд вважає, що заява КП "Харківводоканал" про надання розстрочки виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 29.11.2021.

Суддя О.В. Бринцев