ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. м. Київ

Справа № 911/2345/21

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Жиглій А.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода до Житлово-комунального виробничого підприємства Фурсівське про стягнення 411 426,26грн, за участю представників від:

позивача Декало Л.І. (рішення від 30.07.2021 №30-07-21, статут), Задерака Д.А. (витяг з ЄДР);

відповідача не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (далі ТОВ Білоцерківвода) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Житлово-комунального виробничого підприємства Фурсівське (далі ЖКВП Фурсівське) про стягнення 411 426,26грн, у т.ч.: 393 349,06грн - основний борг; 4192,60грн 3% річних за період з 06.01.2021 по 23.07.2021; 13 884,02грн втрати від інфляції за період з жовтня 2020 року по червень 2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №6209 від 01.07.2013 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в частині здійснення оплати послуг за період з вересня 2020 року по червень 2021 року у встановлений таким договором строк (а.с.1-7).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.09.2021 відкрито провадження у даній справі за відповідним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 11:30 01.10.2021, встановлено строк для подання відповідачем відзиву (а.с.74-75).

Копія відповідної ухвали отримана позивачем 13.09.2021, а відповідачем - 14.09.2021, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень за №№712, 704 (а.с.77-78).

Ухвалою від 01.10.2021 судом встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті, а також відкладено підготовче засідання до 15:30 03.11.2021 (а.с.80-81).

Копія відповідної ухвали отримана позивачем 06.10.2021, а відповідачем 12.10.2021, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень за №№483, 475 (а.с.83-84).

03.11.2021 судом постановлено ухвали, що занесені до протоколу засідання, якими:

- зобов`язано позивача надати суду оригінали документів (договору, рахунків, актів тощо), доданих до позовної заяви у засвідчених копіях;

- закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2021 о 14:50 (а.с.86-87).

Копія ухвали від 04.11.2021 (а.с.89), якою суд повідомив відповідача про дату, час і місце засідання суду, отримана відповідачем 11.11.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №782 (а.с.91).

До закінчення строку, встановленого судом ухвалою від 09.09.2021 для подання відзиву на позов, відповідач відповідним правом не скористався; з клопотанням про продовження відповідного строку не звертався.

Відповідно до ч. 9 ст.165 ГП України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представники позивача в судовому засіданні 24.11.2021 позовні вимоги підтримали у повному обсязі; представник відповідача в судове засідання 24.11.2021 не з`явився і про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

01.07.2013 між ТОВ Білоцерківвода (виконавець) та ЖКВП Фурсівське (споживач) укладено договір №6209 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (а.с.8-11, далі - договір).

У відповідності до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання своєчасно надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у необхідних обсягах, встановлених нормативним розрахунком, та відповідної якості, а відповідач - своєчасно і у повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених таким договором (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.3 договору характеристики засобів обліку холодної води, встановлених на водопровідних вводах споживача, зазначаються у додатку №4 до вказаного договору.

У п. 2.2 такого договору сторонами наведено тарифи на вищевказані послуги, які діяли станом на момент укладення договору. Поряд з цим, п.2.4 договору погоджено, що у разі зміни тарифів, нормативів (норм) споживання, що діяли на час укладення договору, оплата послуг здійснюється за новими тарифами, нормативами (нормами) споживання з часу їх введення.

Відповідно до п. 3.1 договору кількість холодної води, що постачається виконавцем на об`єкти споживача, визначається за показниками приладів обліку, встановлених на межі балансової належності мереж споживача та виконавця, опломбованих та зареєстрованих виконавцем. Кількість стічних вод, як визначено п.3.7 договору, що надходять до каналізаційних мереж, визначається за обсягом води, використаної споживачем з комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, або згідно показників приладів обліку стічних вод, опломбованих та зареєстрованих виконавцем.

Зняття показників засобів обліку здійснюється представником виконавця в присутності представника споживача або самим споживачем щомісячно з 5 по 25 поточного місяця (п. 3.2 договору).

Згідно п. 4.2 договору термін оплати за надані послуги (рахунків на авансовий платіж) протягом 5 банківських днів з дня отримання споживачем рахунку.

Як визначено п. 4.4 договору, у разі наявності заборгованості споживача за надані послуги, виконавець зараховує отримані кошти на її погашення у порядку календарної черговості виникнення заборгованості, навіть якщо в платіжному дорученні споживача буде зазначено будь-який інший період, за який проводиться оплата.

Пунктом 5.5.1 договору на споживача покладено обов`язок оплачувати послуги згідно отриманих від виконавця рахунків та здійснювати інші платежі у строки та на умовах, передбачених вказаним договором.

Зазначений договір, у відповідності з його п.п.12.1, 12.2 набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2013 та вважається переукладеним на наступний календарний рік на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

Як встановлено судом під час розгляду справи, за період з вересня 2020 року по червень 2021 року позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за вищевказаним договором на загальну суму 397 609,40грн (а.с.12-21). Відповідні рахунки отримані відповідачем, про що свідчать відмітки про отримання на таких рахунках.

Також сторонами підписано акти надання послуг за відповідний період (вересень 2020-червень 2021) на підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості (а.с.22-31).

Позивачем додано до позовної заяви довідку банку про надходження від відповідача коштів за період з 01.09.2020 по 23.07.2021 (а.с.33), з якої вбачається, що 27.12.2020 відповідачем перераховано позивачу 4260,63грн з призначенням платежу: «згідно договору №6209 від 01.07.2013, акт №6209 від 24.12.2020». Окрім того, з відповідної виписки вбачається, що 15.04.2021 відповідачем перераховано позивачу 357 873грн на виконання рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/2965/20 від 23.12.2020.

Судом також встановлено, що 23.12.2020 Господарським судом Київської області постановлено рішення у справі №911/2963/20, яким стягнуто з ЖКВП "Фурсівське" на користь ТОВ "Білоцерківвода" 357873,29грн основного боргу, 16990,58грн пені, 4405,01грн. - 3% річних, 1509,63грн втрат від інфляції, 5711,68грн в рахунок відшкодування судового збору.

У вищевказаній справі розглядались вимоги ТОВ Білоцерківвода за цим же що й у даній справі договором №6209 від 01.07.2013, однак, за інший період надання послуг - з жовтня 2019 року по серпень 2020 року.

Оплата, здійснена відповідачем 15.04.2021 у розмірі 357873грн зарахована в рахунок погашення такого боргу. Окрім того, з оплати у розмірі 4260,63грн частина - 0,29грн фактично, як вбачається з матеріалів справи, зарахована в погашення боргу за вищевказаним рішенням суду за період надання послуг, який заявлено у справі №911/2963/20.

Як свідчить акт звірки №1083 за перше півріччя 2021 року за договором №6209, який підписано сторонами, борг відповідача перед позивачем склав 393 349,06грн (а.с.32).

Також позивач долучив до матеріалів позовної заяви претензію №1-04/09-1332 від 24.05.2021, адресовану відповідачу, щодо оплати боргу в розмірі 286 176,70грн, що існував станом на 21.05.2021 (а.с.34). Однак, оскільки доказів її направлення/вручення відповідачу не надано, суд вважає факт звернення з такою претензією до відповідача не доведеним позивачем. Так, у заяві про усунення недоліків позивач вказав, що така претензія була надіслана звичайним поштовим відправленням, у зв`язку з чим у позивача відсутні докази направлення.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплати надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством за порушення зобов`язання з оплати послуг.

Укладений сторонами договір № 6209 від 01.07.2013 є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст. 175 ГК України.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, не здійснення оплати у строк, узгоджений сторонами у договорі, є порушенням зобов`язання.

Під час розгляду спору у даній справі відповідачем не спростовано доводів позивача щодо наявності боргу за надані у відповідний період послуги за договором у розмірі 393349,06грн, у зв`язку з чим заявлені у відповідній частині вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 4192,60грн 3% річних за період з 06.10.2020 по 23.07.2021 та 13884,02грн втрат від інфляції за період з жовтня 2020 року по червень 2021 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд не може погодитись із здійсненими позивачем нарахуванням 3 % річних, зокрема, в частині нарахування 3% на борг за послуги квітня 2021 року. Так, строк оплати, встановлений сторонами п 4.2 договору - 5 банківських днів з дати отримання споживачем рахунку, зважаючи на отримання такого рахунку відповідачем 28.04.2021 (а.с.19), закінчився лише 07.05.2021 і прострочення має місце з 08.05.2021, а не з 06.05.2021 (03.04.2021 та 04.05.2021 - вихідні дні з урахуванням перенесення 01.05.2021 та 02.05.2021).

За розрахунком суду розмір 3% річних за відповідний період становить 4183,88грн, у зв`язку з чим вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню у відповідному розмірі, а у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 8,72грн 3% річних суд відмовляє.

За розрахунком суду, розмір втрат від інфляції за заявлений позивачем період становить 13 962,73грн, проте, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, вимоги про стягнення втрат від інфляції за відповідний період підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі, а саме - 13 884,02грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати по оплаті позову судовим збором підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача - пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 6 171,25грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-комунального виробничого підприємства Фурсівське (ідентифікаційний код 31100835; 09150, Київська область, Білоцерківський район, с.Фурси, пров. Обручева, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (ідентифікаційний код 38010130; 09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 14) 393 349,06грн основного боргу, 4 183,88грн 3% річних, 13 884,02грн втрат від інфляції, а також 6 171,25грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 8,72грн 3% річних відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29.11.2021.

Суддя А.Р. Ейвазова