ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. ОдесаСправа № 915/71/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.І. Колоколов,

суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.

секретар судового засідання: Глущенко Т.А.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Дичко В.О., посвідчення №059424 видане 25.01.2021;

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Приземний С.С., ордер серія ВЕ №1041779 від 22.06.2021;

від третьої особи - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від „27" липня 2021р. про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

по справі № 915/71/20

за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Очаківської міської ради

до відповідача Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

про стягнення коштів в сумі 251 476, 11 грн.,

головуючий суддя: Олейняш Е.М.

місце прийняття ухвали: Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 18.11.2021р. згідно ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Очаківської міської ради звернувся до Господарського суду Миколаївської області із позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича про стягнення з останнього грошових коштів в сумі 251 476,11 грн. у вигляді недоотриманої орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою по вул. Будівельників 7/5, м. Очаків, кадастровий номер :03:002:0036 на користь Очаківської міської ради.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року по справі № 915/71/20 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на користь позивача Очаківської міської ради кошти в сумі 225 029, 18 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч двадцять дев`ять грн. 18 коп.) у вигляді недоотриманої орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою по вул. Будівельників 7/5, м. Очаків, кадастровий номер :03:002:0036. Стягнуто з відповідача Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на користь Миколаївської обласної прокуратури 3 375, 44 грн. - витрат по сплаті судового збору.

11.01.2021 на виконання рішення суду від 08.12.2021р. було видано відповідні накази.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича залишено без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року у справі № 915/71/20 залишено без змін.

23.06.2021 року до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява ФОП Омельчук Валентина Миколайовича про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року по справі № 915/71/20 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив суд:

1.Задовольнити заяву про перегляд рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року по справі № 915/71/20 за нововиявленими обставинами.

2.Скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 по справі № 915/71/20 за позовом Прокурора в інтересах держави в особі Очаківської міської ради щодо стягнення з ФОП Омельчука Валентина Миколайовича на користь Очаківської міської ради кошти в сумі 225 029, 18 грн. у вигляді недоотриманої орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою по вул. Будівельників 7/5, м. Очаків, кадастровий номер :03:002:0036, яким в задоволенні позову відмовити.

3.Стягнути з Миколаївської місцевої прокуратури № 1 на користь ФОП Омельчука Валентина Миколайовича судовий збір за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в сумі 5 658, 21 грн.

В якості нововиявлених обставин відповідачем зазначено наступне.

Після постановлення рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року та набрання ним чинності, заявнику стали відомі обставини, які є істотними для справи № 915/71/20, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи.

Заявник зазначає, що на адвокатський запит за вих. № 41-18-05-2021 від 18.05.2021 року адвокатом 31.05.2021 року отримано відповідь Головного управління ДПС у Миколаївській області відповідь за вих. № 10654/6/14-29-13-23 від 26.05.2021 року, згідно з якої за даними інтегрованої картки платника податків станом на 21.05.2021 заборгованість відсутня.

Заявник вказує, що на адвокатський запит № 40-18-05-2021 від 18.05.2021 адвокатом 31.05.2021 отримано відповідь за вих. № 819/02-02/07 від 27.05.2021 від Очаківської міської ради Миколаївської області, згідно якої стало відомо, що Рішенням Очаківської міської ради № 36 від 05.10.2018 року затверджено Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Очакова в особі Очаківської міської ради збитків заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства. Проте, на час розгляду справи до матеріалів справи не подано акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради про затвердження акту, договору про добровільне відшкодування збитків.

Заявник також зазначає, що 06.07.2018 року Очаківською міською радою прийнято рішення № 26 про затвердження "Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) в м. Очакові". Проте, податкове повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого відповідно до вимог п. 8.1 Положення, та відповідні платіжні реквізити, не надсилалися платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси.

Заявник зазначає, що ці істотні для справи обставини, не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи і саме це суперечить п. 1 ч. 2. ст. 320 ГПК України.

Заява обґрунтована положеннями ст. 320, 321 ГПК України та практикою Верховного Суду та ЄСПЛ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021р. у справі №915/71/20 (суддя Олейняш Е.М.) відмовлено в задоволенні заяви ФОП Омельчука Валентина Миколайовича про перегляд рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року по справі № 915/71/20 за нововиявленими обставинами. Залишено в силі рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021р. у справі №915/71/20.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не доведено наявності одночасно всіх трьох умов, які є необхідними для існування нововиявлених обставин, а також враховуючи, що покладені в основу заяви відповідача доводи не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви ФОП Омельчука Валентина Миколайовича про перегляд рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року по справі № 915/71/20 за нововиявленими обставинами.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ФОП Омельчук Валентин Миколайович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021р. у справі №915/71/20, якою у задоволенні заяви ФОП Омельчука Валентина Миколайовича про перегляд рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року по справі № 915/71/20 за нововиявленими обставинами вімовлено; стягнути з Миколаївської місцевої прокуратури №1 на користь ФОП Омельчука Валентина Миколайовича судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 8 487,32 грн.; розгляд апеляційної скарги здійснити за участю ФОП Омельчука Валентина Миколайовича.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а заява задоволенню.

Так, скаржник зазначає, що на адвокатський запит за вих. № 41-18-05-2021 від 18.05.2021 року адвокатом 31.05.2021 року отримано відповідь Головного управління ДПС у Миколаївській області за вих. № 10654/6/14-29-13-23 від 26.05.2021 року, згідно з якої за даними інтегрованої картки платника податків станом на 21.05.2021 заборгованість відсутня.

Крім того, на адвокатський запит № 40-18-05-2021 від 18.05.2021 адвокатом 31.05.2021 отримано відповідь за вих. № 819/02-02/07 від 27.05.2021 від Очаківської міської ради Миколаївської області, згідно якої стало відомо, що Рішенням Очаківської міської ради № 36 від 05.10.2018 року затверджено Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Очакова в особі Очаківської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства. Проте, на час розгляду справи до матеріалів справи не подано акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради про затвердження акту, договору про добровільне відшкодування збитків.

Апелянт також зазначає, що 06.07.2018 року Очаківською міською радою прийнято рішення № 26 про затвердження "Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) в м. Очакові". Проте, податкове повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого відповідно до вимог п. 8.1 Положення, та відповідні платіжні реквізити, не надсилалися платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси.

На думку апелянта, вказане свідчать, що ці істотні для справи обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи і саме це суперечить п.1 ч.2 ст. 320 ГПК України.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, зокрема, скаржник зазначає щодо наявності сумнівів в неупередженості розгляду справи №915/71/20 судді Олейняш Е.М. оскільки:

- цією ж головуючою суддею розглядалась дана справа та виносилось рішення, що переглядається;

- при перегляді рішення за нововиявленими обставинами було порушено основні засади (принципи) господарського судочинства таки як: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 клопотання Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Фізичній особі-підприємцю Омельчуку Валентину Миколайовичу строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі № 915/71/20; призначено розгляд апеляційної скарги Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. на 23 вересня 2021 року о 14:30 год.

13.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційну скаргу ФОП Омельчука Валентина Миколайовича залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021 у справі №915/71/20 - без змін.

16.09.2021р. від представника Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича - Приземного Сергія Сергійовича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.. НОМЕР_1 ).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 клопотання Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича - Приземного Сергія Сергійовича про проведення судового засідання, призначеного на 23 вересня 2021р. о 14:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Разом з тим, з 20.09.2021 по 24.09.2021 відповідно до Наказу Голови суду від 20.09.2021 №254-в суддя Головей В.М. був у відпустці. У зв`язку з чим, судове засідання, призначене на 23.09.2021р. не відбулось.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 повідомлено учасників справи про те, що розгляд апеляційної скарги у справі №915/71/20 відбудеться 18 листопада 2021 року о 10:30 год.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 18.11.2021 представник прокуратури проти задоволення апеляційної скарги заперечував; представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а їх явка обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності вказаних представників сторін за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (Постанова ВС від 21 лютого 2018 року справа № 454/3003/14-ц, ЄДРСРУ № 72378039).

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальними нормами не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, отже суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року по справі № 915/71/20 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на користь позивача Очаківської міської ради кошти в сумі 225 029, 18 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч двадцять дев`ять грн. 18 коп.) у вигляді недоотриманої орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою по вул. Будівельників 7/5, м. Очаків, кадастровий номер :03:002:0036. Стягнуто з відповідача Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на користь Миколаївської обласної прокуратури 3 375, 44 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції встановив, що відповідач ФОП Омельчук В. М. в період з 22.06.2016 по 13.12.2018 використовував земельну ділянку без оформлення права користування останньою та не сплачував орендну плату за землю, тобто безпідставно зберіг кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, на якій знаходилось нерухоме майно відповідача ФОП Омельчука В. М. у вищевказаний період, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача ФОП Омельчука В. М. на користь позивача Очаківської міської ради коштів в сумі 225 029, 18 грн. у вигляді недоотриманої орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою є обґрунтованим та підставним.

Разом з тим, суд дійшов висновку про пропуск строку позовної давності в частині вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період з 13.11.2016 по 27.01.2017 та відсутність обставин, що вказували б на поважність причин пропущення позовної давності. В цій частині позову судом відмовлено, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Здійснивши перерахунок безпідставно збережених відповідачем коштів за період користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів з 27.01.2017 по 13.12.2018, судом встановлено, що до стягнення з відповідача підлягає сума в розмірі 225 029, 18 грн., а саме: - за період часу з 27.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 111 387, 78 грн. (в т.ч. за період з 27.01.2017-31.01.2017 в сумі 1 609, 65 грн. + лютий 2017-грудень 2017 в сумі 109 778, 13 грн.); - за період часу з 01.01.2018 по 13.12.2018 в сумі 113 641, 40 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача коштів за період користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів з 27.01.2017 по 13.12.2018 в розмірі 225 029, 18 грн. підлягає задоволенню.

11.01.2021 на виконання рішення суду від 08.12.2021р. було видано відповідні накази.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича залишено без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року у справі № 915/71/20 залишено без змін.

В даному випадку, заявник, як на нововиявлені обставини посилається на те, що на адвокатський запит за вих. № 41-18-05-2021 від 18.05.2021 року адвокатом 31.05.2021 року отримано відповідь Головного управління ДПС у Миколаївській області за вих. № 10654/6/14-29-13-23 від 26.05.2021 року, згідно з якої за даними інтегрованої картки платника податків станом на 21.05.2021 заборгованість відсутня.

Крім того, на адвокатський запит № 40-18-05-2021 від 18.05.2021 адвокатом 31.05.2021 отримано відповідь за вих. № 819/02-02/07 від 27.05.2021 від Очаківської міської ради Миколаївської області, згідно якої стало відомо, що Рішенням Очаківської міської ради № 36 від 05.10.2018 року затверджено Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Очакова в особі Очаківської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства. Проте, на час розгляду справи до матеріалів справи не подано акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради про затвердження акту, договору про добровільне відшкодування збитків.

Заявник також зазначає, що 06.07.2018 року Очаківською міською радою прийнято рішення № 26 про затвердження "Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) в м. Очакові". Проте, податкове повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого відповідно до вимог п. 8.1 Положення, та відповідні платіжні реквізити, не надсилалися платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси.

Колегія суддів зазначає, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому, є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту): так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з нормами ГПК України.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11, у постановах Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 916/1228/18, від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17 та від 03.03.2021 у справі № 904/4470/16.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи та обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі належного виконання учасником вимог процесуального закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15, від 10.03.2020 у справі № 910/10784/18.

Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

У постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України (як в редакції до 15 грудня 2017 року, так і у поточній редакції), є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії").

У той же час принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії", у справі "Желтяков проти України").

Разом з тим, у даному випадку, подані заявником до суду в якості нововиявлених обставин докази є саме новими доказами, оскільки отримані заявником на адвокатські запити датовані 18.05.2021 року, тобто після прийняття судового рішення у даній справі (в тому числі після перегляду в суді апеляційної інстанції).

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості направити адвокатські запити під час розгляду справи або звернутись до суду під час розгляду справи із відповідним клопотанням про витребування доказів, у випадку неможливості самостійно подати докази. Отже, заявником не доведено, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

В силу прямої норми ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За таких обставин, підстави для перегляду рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020р. у справі №915/71/20 за нововиявленими обставинами у даному випадку відсутні.

Таким чином, враховуючи, що заявником подано нові докази, які в розумінні положень ст. 320 ГПК України не є нововиявленими обставинами, судова колегія цілком погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви відповідача, оскільки такий висновок є обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи, у зв`язку з чим підстави для скасування оскаржуваної ухвали також відсутні.

Також слід зазначити, що у рішенні господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 у справі № 915/41/20, зокрема, встановлено, що:

- під час розгляду справи відповідач зазначав, що позивачем не дотримано порядку визначення розміру збитків, затвердженого рішенням Очаківської міської ради № 36 від 05.10.2018 (пункт 2 розділу 2 судового рішення);

- за інформацією Очаківського управління ГУ ДПС у Миколаївській області № 122/9/14-29-53-06-26 від 02.12.2019 року до контролюючого органу від Очаківської міської ради не надходила інформація щодо внесення змін до існуючого договору оренди землі та рішення Очаківської міської ради щодо орендної плати відповідно до п. 98 договору з ФОП Омельчуком В.М. Остання податкова декларація з орендної плати за земельні ділянки ФОП Омельчуком В.М. подавалась за 2014 рік. Згідно договору оренди від 12.05.2011 заборгованість по орендній платі за землю по ФОП Омельчуку В.М. відсутня (розділ 3 судового рішення).

В рішенні господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 у справі № 915/41/20, зокрема, надана правова оцінка:

- відсутності складеного та затвердженого виконкомом Очаківської міської ради акта про відшкодування збитків (пункт 1 розділу 4 судового рішення);

- надана оцінка розрахунку розміру збитків (пункт 1, 2 розділу 4 судового рішення).

Подані заявником в якості нововиявленої обставини докази (рішення Очаківської міської ради № 36 від 05.10.2018, розрахунок збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за землю) фактично не лише були наявні в справі під час розгляду справи, а й оцінені судом. Так, розрахунок збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за землю подано прокуратурою разом із позовною заявою (том 1, арк. 51), а рішення Очаківської міської ради № 36 від 05.10.2018 під час розгляду справи в суді першої інстанції подано представником відповідача адвокатом Приземним С. С. згідно заяви (вх. № 14155/21 від 09.11.2020 року) (том 1, арк. 211-217).

Тобто, вищевказані докази не лише існували на час розгляду справи, а й були оцінені судом за результатами вирішення спору по суті, про що відображено в самому судовому рішенні.

Крім того, рішення Очаківської міської ради Миколаївської області від 06.07.2018 № 26 «Про затвердження Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) в місті Очакові» міститься у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Очаківської міської ради за посиланням:https://docs.google.com/document/d/150ytYAv0QWvnzlDXhPFVDjhqMX1fAdV33fT46WWvU3o/edit, що свідчить про те, що заявник не позбавлений був можливості подати вказаний доказ під час розгляду справи в суді.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновки суду першої інстанції, не довів порушення судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення. Також, апелянтом не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні даного спору по суті, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому доводи скаржника в цій частині не приймаються до уваги.

Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 281- 284 ГПК України, суд постановив:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021р. у справі №915/71/20 - залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено 23.11.2021р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк