ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2021 р. Справа№ 910/3222/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 26.10.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 12.08.2021

у справі № 910/3222/21 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Укрзалізниця"

про стягнення 119 462, 68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» звернуловся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 119462,68 грн вартості нестачі вугілля.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань по перевезенню вантажу, а саме незабезпечення залізницею збереження вантажу у процесі перевезення.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі №910/3222/21 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" 119 462, 68 грн. вартості нестачі вантажу, 2270, 00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно статті 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність в розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. При цьому, судом встановлено факт втрати вантажу, а відповідачем не надано суду належних доказів того, що нестача отриманого для перевезення вантажу сталася не з його вини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, є недоведеними.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не доведено кількості, вартості та оплати відправленого вантажу за накладними №№ 50727627, 51169167, 51162402, 51156214, 51158517, а подані позивачем на підтвердження даних обставин докази відповідач вважає неналежними. Вказані обставини, на думку скаржника, свідчать про не доведення позивачем наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення збитків.

Апелянт також зазначає, що розрахунок вологості за спірними накладними повинен застосовуватись, виходячи з 2% норм природних втрат.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач просить витребувати від ПрАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» із всіма додатками належним чином засвідчену копію договору від 27.01.2016 №1-1-2016/06, а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу на спірним накладними.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, позивач подав відзив, у якому погоджується з рішенням суду першої інстанції та вказує, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну, вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером. В підтвердження вартості відправленого вантажу позивачем були надані відповідні довідки, при цьому статуту залізниць не передбачає обов`язково додання до претензії або позову доказів слати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Явка представників у судове засідання

Представник позивача в судове засідання 26.10.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих-кодом 875.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, враховуючи, що явка представників сторін не була визнана обов`язковою, а також те, що позивач виклав свою правову позицію по суті поданої відповідачем апеляційної скарги у відзиві, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, у період вересень-жовтень 2020 року залізниця прийняла у ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» на станції Курахівка Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставити його на станцію Добротвір Львівської залізниці вантажоодержувачу AT «ДТЕК Західенерго» (ВП «Добротворська ТЕС»), що підтверджується накладними №50727627, №51169167, №51162402, 51156214, №51158517.

Так, ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» відповідно до технічних умов завантажило вугілля кам`яне:

- у вагони №54038971 кількості 69400 кг, №63246136 в кількості 70000 кг, №60725009 кількості 70000 кг, №55330492 в кількості 70000 кг, №56005903 в кількості 68000 кг по накладній №50727627 від 16.09.2020,

- у вагони №60520335 в кількості 69300 кг, №56958572 в кількості 68300 кг, №62010434 в кількості 69300 кг, №53413928 в кількості 69200 кг, №62522529 в кількості 69200 кг, №61078788 в кількості 69200 кг по накладній №51169167 від 12.10.2020,

- у вагони №61298873 в кількості 69500 кг, №63524888 в кількості 69700 кг по накладній №51162402 від 12.10.2020,

- у вагон №61300232 в кількості 69000 кг по накладній №51156214 від 12.10.2020,

- у вагони № 54039235 в кількості 70000 кг, № 59440255 в кількості 69300 кг, № 52171253 в кількості 68500 кг, № 54038500 кг в кількості 69500 кг, № 56215833 в кількості 69300 кг, № 56955156 в кількості 68200 кг, № 54785845 в кількості 69300 кг, № 63937551 в кількості 68900 кг, № 53598132 в кількості 69200 кг, № 56872930 в кількості 71000 кг, № 54779020 в кількості 70000 кг по накладній № 51158517 від 12.10.2020 та передало вказаний вантаж для перевезення залізниці. Згідно з накладними навантаження вище рівня бортів, поверхня вантажу маркована п`ятьма повздовжніми борознами.

На підтвердження вартості вугільної продукції, яка перевозилася вказаними вагонами, позивачем надано суду довідки про вартість вугільної продукції (а.с. 55-59), підписаними директором та начальником управління планування та інвестицій ТОВ «ДТЕК Курахівське ЦЗФ», згідно яких вартість 1 тони продукції по залізничний накладній №50727627складає: 1697,03 грн з ПДВ, по залізничній накладній №51169167 - 1786,90 грн з ПДВ, по залізничній накладній №51162402 - 1717,91 грн з ПДВ, по залізничній накладній №51156214 - 1835,06 грн з ПДВ, по залізничній накладній №511585517 - 2049,47 грн з ПДВ.

Як встановлено судом першої інстанції, на станції Добротвір Львівської залізниці були складені комерційні акти №371009/16, №371009/17 від 21.09.2020, №371009/18 від 22.09.2020, №371009/19, №371009/20, №371009/21 від 15.10.2020, №371009/22, №371009/23, №371009/24 від 17.10.2020

Згідно з комерційним актом №371009/16 при контрольному переважуванні вагону №54038971 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 67500 кг, що менше вантажного документу на 1900 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/17 при контрольному переважуванні на справних 150- тонних вагонних вагах:

- вагону №63246136 виявилось нетто - 66200 кг, що менше вантажного документу на 3800 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

- вагону №60725009 виявилось нетто - 66000 кг, що менше вантажного документу на 4000 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

- вагону №55330492 виявилось нетто - 67200 кг, що менше вантажного документу на 2800 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/18 при контрольному переважуванні вагону №56005903 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 65300 кг, що менше вантажного документу на 2700 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/19 при контрольному переважуванні на справних 150- тонних вагонних вагах:

- вагону №60520335 виявилось нетто - 66800 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

- вагону №56958572 виявилось нетто - 66600 кг, що менше вантажного документу на 1800 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

- вагону №62010434 виявилось нетто - 67900 кг, що менше вантажного документу на 1400 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/20 при контрольному переважуванні на справних 150- тонних вагонних вагах

- вагону №53413928 виявилось нетто - 67900 кг, що менше вантажного документу на 1300 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

- вагону №62522529 виявилось нетто - 67500 кг, що менше вантажного документу на 1700 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

- вагону №61078788 виявилось нетто - 67500 кг, що менше вантажного документу на 1700 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/22 при контрольному переважуванні вагону №61298873 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 68000 кг, що менше вантажного документу на 1500 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/23 при контрольному переважуванні вагону №63524888 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 68100 кг, що менше вантажного документу на 1600 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/24 при контрольному переважуванні вагону №61300232 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 68000 кг, що менше вантажного документу на 1000 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №371009/21 при контрольному переважуванні на справних 150- тонних вагонних вагах:

- вагону №54039235 виявилось нетто - 67400 кг, що менше вантажного документу на 2600 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- вагону №59440255 виявилось нетто - 65300 кг, що менше вантажного документу на 4000 кг. На поверні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає

- вагону №52171253 виявилось нетто - 67400 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

На станції Покровськ Донецької залізниці були складені комерційні акти №482004/521, №482004/522 від 13.10.2020.

Згідно з комерційним актом №482004/521 при контрольному переважуванні вагону №54038500 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 62750 кг, що менше вантажного документу на 6750 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /12.

Згідно з комерційним актом №482004/522 при контрольному переважуванні вагону №56215833 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто - 63700 кг, що менше вантажного документу на 5600 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /13.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був складений комерційний акт №450003/611 від 15.10.2020, згідно з яким при контрольному переважуванні на справних 150- тонних вагонних вагах:

- вагону №56955156 виявилось нетто - 63200 кг, що менше вантажного документу на 5000 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- вагону №54785845 виявилось нетто - 63750 кг, що менше вантажного документу на 5550 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- вагону №63937551 виявилось нетто - 63750 кг, що менше вантажного документу на 5150 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- вагону №53598132 виявилось нетто - 65350 кг, що менше вантажного документу на 3850 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- вагону №56872930 виявилось нетто - 65150 кг, що менше вантажного документу на 5850 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає;

- вагону №54779020 виявилось нетто - 66400 кг, що менше вантажного документу на 3600 кг. На поверхні вантажу виявлене поглиблення. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /14.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим вагони № 54038971, №63246136, №60725009, №55330492, №56005903, № 60520335, №56958572, №62010434, №53413928, №62522529, №61078788, № 61298873, №63524888, №61300232, № 54039235, № 59440255, № 52171253, № 54038500, № 56215833, № 56955156, № 54785845, № 63937551, № 53598132, № 56872930, № 54779020 з вантажем ( вугілля кам`яне ) прибули з недостачею.

Враховуючи нестачу вантажу, яка виникла під час здійснення відповідачем перевезення вантажу, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу у загальному розмірі 119462,68 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання в т.ч. Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, та Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії) (ст. 3 Статуту).

Згідно зі ст. 5 Статуту, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, що Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу на підставі залізничних накладних 50727627, №51169167, №51162402, 51156214, №51158517.

Статтями 22, 23 Статуту передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Відповідно до ст. 37 Статуту тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з статтею 113 Статуту за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

У відповідності до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. п. 2, 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як встановлено вище, при прибутті вагонів на станцію залізницею проведено перевірку маси та кількості вантажу, під час якої виявлено нестачу вантажу.

Факт нестачі за спірним перевезенням підтверджений Комерційними актами №371009/16, №371009/17, №371009/18, №371009/19, №371009/20, №371009/22, №371009/23, №371009/24, №371009/21, №482004/521, №482004/522, №450003/611.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Вищевказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у залізничних накладних, фактичній масі вантажу.

Враховуючи те, що судом встановлено факт порушення відповідачем охоронюваних законом прав та інтересів позивача, внаслідок чого останнім були понесені збитки, суд не вбачає підстав для звільнення від відповідальності особи, чиї дії/бездіяльність призвели до відповідних наслідків.

Відповідно до пп. "а" п. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються:

- від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці;

- від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16,0%, а як вбачається з представлених до матеріалів справи залізничних накладних, кам`яне вугілля перевозилось у твердому стані, з вологістю не менше 8%, тобто з характеристиками в межах встановлених норм. Доказів на підтвердження того, що вологість вугілля перевищувала 16% матеріали справи не містять.

Отже, з урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів, враховуючи те, що втраченим вантажем за спірними залізничними накладними було вугілля кам`яне, доказів перевищення показників вологи гранично допустимій нормі не надано, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Вимогами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.06.2010 № 6-469св10).

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За приписами п. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до п. 2.7 роз`яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" від 29.05.02 № 04-5/601, згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Як підтверджено матеріалами справи, спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, а прибуття вантажу з недостачею відбулось у технічному відношенні справному вагоні, що встановлене комерційними актами. Встановлені комерційними актами обставини свідчать про втрату частини вантажу саме під час перевезення.

Таким чином, враховуючи, що перевезення відбувалося у технічно-справних вагонах, придатних для даної господарської мети суд доходить висновку про те, що саме відповідач несе відповідальність за втрату частини вантажу у вагонах №№ 54038971, 60725009, 55330492, 56005903, 605203350, 56958572, 62010434, 53413928, 62522529, 61078788, 6129887, 63524888, 61300232, 54039235, 59440255, 52171253, 54038500, 56215833, 56955156, 54785845, 63937551, 53598132, 56872930, 54779020.

Як зазначалось вище, на підтвердження вартості вугільної продукції, яка перевозилася вказаними вагонами, позивачем надано суду довідки про вартість вугільної продукції (а.с. 55-59).

Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Таким чином суд приймає надані позивачем довідки як докази понесених збитків, адже положення ст. 115 Статуту залізниць України не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу.

Викладеним спростовуються доводи апелянта щодо необхідності витребування у ПрАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» додаткових доказів (договір від 27.01.2016 №1-1-2016/06, а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу на спірним накладними) оскільки кількість вантажу, прийнятого залізницею до відправлення, підтверджується накладними, а його вартість поданим позивачем довідками, які як встановлено судом є належним та достатніми доказами.

Так, судом встановлено, що вартість 1 тони вантажу у вагоні № 54038971 відповідно до довідки вантажовідправника складає 1697,03 грн з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/16 від 21.09.2020 нестача у вагоні № 54038971 склала 1900 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69400 кг ) складає: 69400 кг *1% = 694 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1900 кг - 694 кг = 1206 кг ( 1,206 т).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні № 54038971 складає: 1,206 т. х 1697,03 грн. = 2046,62 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/17 від 21.09.2020 нестача у вагоні № 63246136 склала 3800 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 70000 кг. ) складає: 70000 кг *1% = 700 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 3800 кг - 700 кг = 3100 кг ( 3,1 т).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні № 63246136 складає: 3,1 т. х 1697,03 грн. = 5260,79 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/17 від 21.09.2020 нестача у вагоні № 60725009 склала 4000 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 70000 кг. ) складає: 70000 кг *1% = 700 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 4000 кг - 700 кг = 3300 кг ( 3,3 т).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні № 60725009 складає: 3,3 т. х 1697,03 грн. = 5600,20 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/17 від 21.09.2020 нестача у вагоні № 55330492 склала 2800 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 70000 кг. ) складає: 70000 кг *1% = 700 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2800 кг - 700 кг = 2100 кг ( 2,1 т).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні № 55330492 складає: 2,1 т. х 1697,03 грн. = 3563,76 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/18 від 22.09.2020 нестача у вагоні № 56005903 склала 2700 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 68000 кг. ) складає: 68000 кг *1% = 680 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2700 кг - 680 кг = 2020 кг ( 2,02 т).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні № 56005903 складає: 2,02 т. х 1697,03 грн. = 3428,00 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/19 від 15.10.2020 нестача у вагоні №60520335 склала 2500 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69300 кг. ) складає: 69300 кг *1% = 693 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2500 кг - 693 кг = 1807 кг ( 1,807 т).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №60520335 складає: 1,807 т. х 1786,90 грн. = 3228,93 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/19 від 15.10.2020 нестача у вагоні №56958572 склала 1800 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 68400 кг. ) складає: 68400 кг *1% = 684 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1800 кг - 684 кг = 1116 кг ( 1,116 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №56958572 складає: 1,116 т. х 1786,90 грн. = 1994,18 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/19 від 15.10.2020 нестача у вагоні № 62010434 склала 1400 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69300 кг. ) складає: 69300 кг *1% = 693 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1400 кг - 693 кг = 707 кг ( 0,707 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №62010434 складає: 0,707 т. х 1786,90 грн. = 1263,34 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №371009/20 від 15.10.2020 нестача у вагоні №53413928 склала 1300 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69200 кг. ) складає: 69200 кг *1% = 692 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1300 кг - 692 кг = 608 кг ( 0,608 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №53413928 складає: 0,608 т. х 1786,90 грн. = 1086,44 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/20 від 15.10.2020 нестача у вагоні №62522529 склала 1700 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69200 кг. ) складає: 69200 кг *1% = 692 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1700 кг - 692 кг = 1008 кг ( 1,008 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №62522529 складає: 1,008 т. х 1786,90 грн. = 1801,20 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/20 від 15.10.2020 нестача у вагоні №61078788 склала 1700 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69200 кг. ) складає: 69200 кг *1% = 692 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1700 кг - 692 кг = 1008 кг ( 1,008 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №61078788 складає: 1,008 т. х 1786,90 грн. = 1801,20 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/22 від 17.10.2020 р. нестача у вагоні №61298873 склала 1500 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69500 кг. ) складає: 69500 кг *1% = 695 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1500 кг - 695 кг = 805 кг ( 0,805 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №61298873 складає: 0,805 т. х 1717,91 грн. = 1382,92 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/23 від 17.10.2020 нестача у вагоні №63524888 склала 1600 кг.Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69700 кг. ) складає: 69700 кг *1% = 697 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1600 кг - 697 кг = 903 кг (0,903 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №63524888 складає: 0,903 т. х 1717,91 грн. = 1551,27 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/24 від 17.10.2020 нестача у вагоні №61300232 склала 1000 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69000 кг. ) складає: 69000 кг *1% = 690 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1000 кг - 690 кг = 310 кг ( 0,31 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №61300232 складає: 0,31 т. х 1835,06 грн. = 568,87 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/21 від 15.10.2020 нестача у вагоні №54039235 склала 2600 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 70000 кг. ) складає: 70000 кг *1% = 700 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2600 кг - 700 кг = 1900 кг ( 1,9 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №54039235 складає: 1,9 т. х 2049,47 грн = 3893,99 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/21 від 15.10.2020 нестача у вагоні №59440255 склала 4000 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69300 кг. ) складає: 69300 кг *1% = 693 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 4000 кг - 693 кг = 3307 кг ( 3,307 т. ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №59440255 складає: 3,307 т. х 2049,47 грн. = 6777,60 грн. з ПДВ

Згідно з комерційним актом №371009/21 від 15.10.2020 нестача у вагоні №52171253 склала 1100 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 68500 кг. ) складає: 68500 кг *1% = 685 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 11000 кг - 685 кг = 415 кг ( 0,415 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №52171253 складає: 0,415 х 2049,47 грн. = 850,53 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №482004/521 від 13.10.2020 р. нестача у вагоні №54038500 склала 6750 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69500 кг ) складає: 69500 кг *1% = 695 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 6750 кг - 695 кг = 6055 кг ( 6,055 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №54038500 складає: 6,055 х 2049,47 грн. = 12409,54 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №482004/522 від 13.10.2020 нестача у вагоні №56215833 склала 5600 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69300 кг ) складає: 69300 кг *1% = 693 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 5600 кг - 693 кг = 4907 кг ( 4,907 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №56215833 складає: 4,907 х 2049,47 грн. = 10056,75 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №450003/611 від 15.10.2020 нестача у вагоні №56955156 склала 5000 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 68200 кг ) складає: 68200 кг *1% = 682 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 5000 кг - 682 кг = 4318 кг ( 4,318 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №56955156 складає: 4,318 х 2049,47 грн. = 8849,61 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №450003/611 від 15.10.2020 р. нестача у вагоні №54785845 склала 5550 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69300 кг ) складає: 69300 кг *1% = 693 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 5550 кг - 693 кг = 4857 кг ( 4,857 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №54785845 складає: 4,857 х 2049,47 грн. = 9954,28 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №450003/611 від 15.10.2020 р. нестача у вагоні №63937551 склала 5150 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 68900 кг ) складає: 68900 кг *1% = 689 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 5150 кг - 689 кг = 4461 кг ( 4,461 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №63937551 складає: 4,461 х 2049,47 грн. = 9142,69 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №450003/611 від 15.10.2020 р. нестача у вагоні №53598132 склала 3850 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 69200 кг ) складає: 69200 кг *1% = 692 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 3850 кг - 692 кг = 3158 кг ( 3,158 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №53598132 складає: 3,158 х 2049,47 грн. = 6472,23 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №450003/611 від 15.10.2020 р. нестача у вагоні №56872930 склала 1224 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 71000 кг ) складає: 71000 кг *1% = 710 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 1224 кг - 710 кг = 514 кг ( 5,14 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №56872930 складає: 5,14 х 2049,47 грн. = 10534,28 грн. з ПДВ.

Згідно з комерційним актом №450003/611 від 15.10.2020 р. нестача у вагоні №54779020 склала 3600 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 70000 кг ) складає: 70000 кг *1% = 700 кг. Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 3600 кг - 700 кг = 2900 кг ( 2,9 т ).

Таким чином, сума втраченого вантажу у вагоні №56872930 складає: 2,9 х 2049,47 грн. = 5943,46 грн. з ПДВ.

Загальна вартість нестачі вантажу у вказаних вагонах становить 119462,68 грн з ПДВ.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника.

Пунктом 2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28 травня 2002, встановлено, що згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №50727627, №51169167, №51162402, 51156214, №51158517 за підписом генерального директора та головного бухгалтера ВП «Добротровська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Західенерго», право на пред`явлення позову передано ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦФЗ».

З огляду на викладене, вантажоодержувач передав право на пред`явлення претензії та позову за залізничними накладними позивачу (вантажовідправнику), що підтверджується належним чином оформленими переуступними підписами та відтиском печатки вантажоодержувача на вказаних залізничних накладних.

Відтак, ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦФЗ» має право на пред`явлення позову до суду як особа, якій завдано збитки через бездіяльність АТ «Українська залізниця» у забезпеченні збереження вантажу.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на встановлені обставини справи, наявні всі елементи складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості вантажу, завданої шкоди - збитків у сумі 119462,68 грн (вартість втраченого вантажу), та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Як вказувалось вище, відповідно до статті 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність в розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Водночас, відповідач не надав суду належних доказів того, що нестача отриманого для перевезення вантажу сталася не з його вини та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 119 462, 68 грн збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі №910/3222/21 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі №910/3222/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2021 у справі №910/3222/21 залишити без змін.

Матеріали справи №910/3222/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченими статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 26.11.2021 після виходу з лікарняного та відпусток суддів Тищенко А.І та Скрипки І.М.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська