УХВАЛА

29 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 911/73/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 у справі

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 у справі № 911/73/21, подана 08.11.2021.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 911/73/21 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

29.12.2020 до Господарського суду Київської області звернулось Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» із позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 167 927,20 грн, з яких: основний борг у розмірі 139 318,08 грн; пеня у розмірі 13 314,99 грн; 3% річних у розмірі 7 203,53 грн; інфляційній втрати у розмірі 6 547,95 грн, збитки у розмірі 1 542,65 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.07.2021 позов задоволено. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» основний борг у розмірі 139 318,08 грн, пеню у розмірі 13 314,99 грн, 3% річних у розмірі 7 203,53 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 547,95 грн, збитки у розмірі 1 542,65 грн, судовий збір у розмірі 2 518,91 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/73/21 скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційний відділу міста Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/73/21 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 3 378,37 грн протягом 10 днів з дня вручення копії зазначеної ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Оскаржуваною ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/73/21 повернуто, оскільки скаржник не усунув недоліки поданої апеляційної скарги у встановлений строк.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію ухвали від 17.08.2021 у справі №911/73/21 про залишення апеляційної скарги без руху отримано скаржником 01.10.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За змістом частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з тим, що у встановлений строк з моменту отримання ухвали скаржник не надав доказів усунення недоліків апеляційної скарги, визначених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021, суд апеляційної інстанції ухвалою від 22.10.2021 повернув апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 05.07.2021 у справі №911/73/21.

Верховний Суд вважає, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано частину 2 статті 260 та частину 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України шляхом повернення апеляційної скарги у зв?язку з тим, що скаржник у строк, визначений судом, не надав доказів усунення недоліків апеляційної скарги, а саме не подано доказів сплати судового збору у розмірі 3 378,37 грн.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали суду.

За змістом частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 у справі № 911/73/21, у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 у справі № 911/73/21.

2. Матеріали касаційної скарги з додатками на 12 (дванадцяти) аркушах повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді: Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай