ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.2021 Справа № 905/1242/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Марченко А.Є., розглянувши, в судовому засіданні, матеріали справи 905/1242/21

за позовом: Керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, м.Слов`янськ, Донецької області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Камінь, м.Слов`янськ Донецької області,

про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати на користь власника за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів у сумі 51 394,38 грн,-

За участю представників сторін:

прокурор: Кадацька Д.М. на підставі службового посвідчення;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Любімий О.М. адвокат (ордер №1069091 від 23.09.2021р).

СУТЬ СПРАВИ:

Керівник Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Слов`янської міської ради звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Камінь про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати на користь власника за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів у сумі 52 394,38грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Слов`янською міською радою та ТОВ Компанія Камінь відсутні договірні відносини оренди, оскільки між ними не укладено та не зареєстровано, згідно з вимогами чинного законодавства, договір оренди, у зв`язку з чим сума недоотриманої орендної плати, яка підлягала сплаті до місцевого бюджету склала 52 394,38грн.

Обґрунтовуючи порушення інтересів держави прокурор зазначає, що ненадходження вчасно та/або в повному обсязі платежів за використання землі, яка перебуває у комунальній власності, призводить до невиконання прибуткової частини місцевого бюджету чим порушуються інтереси держави в особі територіальної громади.

Ухвалою суду від 29.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1242/21; визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.09.2021 року .

22.09.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що орендна плата є податковим платежем та має обраховуватись та стягуватись на підставі Податкового кодексу України, яким передбачено наявність податкових зобов`язань із плати за землю лише за наявності та на підставі договору оренди.

Ухвалою суду від 23.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/1242/21 на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 12.10.2021 року.

30.09.2021 від позивача надійшла заява №01.01-12/1330 від 27.09.2021р про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 04.10.2021.

01.10.2021 від Слов`янської окружної прокуратури до суду надійшла відповідь №57/398вих-12 від 29.09.2021 на відзив на позовну заяву (в порядку ст.166 ГПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру»), в якій керівник прокуратури не погоджується з доводами відповідача, які викладені у відзиві та зазначає, що зобов`язання, які виникли між сторонами є кондиційними, а договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них положень глави 83 ЦК України, яка регулює зобов`язання пов`язані з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, при цьому оскільки відповідач у спірний період не був власником або постійним користувачем спірної земельної ділянки єдиною можливою формою здійснення плати за землю є орендна плата.

Ухвалою суду від 12.10.2021 оголошено перерву в підготовчому засіданні, визначено продовжити підготовче засідання 20.10.2021 року.

18.10.2021 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити у задоволенні позову зазначивши, що матеріали справи не містять доказів, що позивач колись став або продовжує перебувати володільцем майна позивача у вигляді грошових коштів (орендної плати), при цьому розрахунок ціни позову здійснено з використанням площі земельної ділянки, що належала на праві користування попередньому власнику, відповідач же займає лише частину загальної площі земельної ділянки, згідно даних технічного паспорту.

19.10.2021 від Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (у порядку ст.166 ГПК України) в якій остання заперечує проти доводів відповідача, з тих самих підстав, які викладені у відповіді Слов`янської окружної прокурати на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.10.2021 закрито підготовче провадження по справі №905/1242/21 та призначено розгляд справи по суті на 09.11.2021 року об 11:30 год.

5.11.2021 від Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області надійшли пояснення по справі з доказами їх направлення на адресу інших учасників.

Прокурор в судове засідання з`явився підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений шляхом направлення ухвали суду від 20.10.2021 на електронну адресу, зазначену в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання з`явився , заперечував проти позову, наполягав на тому, що заявником обраний не вірний спосіб захисту та не доведено, що відповідач користувався земельною ділянкою, площею, заявленою у позову.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 25.07.2019 внесено запис про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь» на адміністративну будівлю, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 499,9 кв.м., за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Торська, будинок 39а, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0008, площею 0,0901га.

Слов`янська місцева прокуратура, встановивши порушення земельного законодавства, листом №40-1167вих-21 від 24.02.2021 звернулась до Слов`янської міської ради, на підставі ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», в якому просила надати відомості щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0008, яка розташована за адресою: вулиця Торська, 39а, у м.Слов`янськ та відноситься до земель комунальної власності.

На виконання запиту прокуратури, радою направлено лист міськрайонному управлінню у Слов`янському районі та м.Слов`янську Головного управління Дежргеокадастру у Донецькій області, з метою отримання витребуваної інформації.

Листом №160/116-21 від 24.02.2021 Міськрайонне управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Дежргеокадастру у Донецькій області повідомило раду, що вартість земельної ділянки за адресою: м.Слов`янськ, вул.Торська, 39а, площею 0,0901га, цільове призначення «підприємств іншої промисловості» кадастровий номер :01:005:0008 становить: станом на 2018, 2019, 2020 та 2021 рік 1 016 413,47грн (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення).

Слов`янська міська рада листом №01.01-12/293 від 03.03.2021 звернулась до ТОВ «Компанія «Камінь» в якому зазначила про необхідність оформлення користування земельними ділянками, які знаходяться під об`єктами його нерухомості, а також сплату орендної плати, відповідно до законодавства, крім того рекомендовано протягом двох тижнів звернутись до ради з питання оформлення документів на землю.

Вказаний лист було направлено відповідачу 03.03.2021, що підтверджується фіскальним чеком, що міститься в матеріалах справи, проте відповіді на вказаний лист не надано.

18.03.2021 радою здійснено обстеження земельної ділянки, загальною площею 0,0901га, по вулиці Торська, 39а, м.Слов`янськ (кадастровий номер :01:005:0008), в ході якого встановлено, що на земельній ділянці знаходиться нежитлова двоповерхова будівля, двері зачинені, машин біля будівлі немає, у зв`язку з чим зроблено висновок, що господарська діяльність не ведеться, але територія навколо будівлі чиста та доглянута, земельна ділянка не огороджена. За результатами обстеження складено акт №02-202.

У відповідь на лист Слов`янської окружної прокуратури від 24.02.2021 №40-1167вих.21, Слов`янська міська рада повідомила, що адміністративна будівля, що розташована за адресою вул.Торська, 39а, м.Слов`янськ належить, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності ТОВ «Камінь», раніше вказана земельна ділянка знаходилась в оренді ТОВ «Реактив», згідно договору оренди землі, зареєстрованого 23.03.2015, але була вилучена на підставі рішення ради від 23.05.2018 №34-XLVI-7, у зв`язку з переходом права власності на об`єкт нерухомого майна ТОВ «Хімлайм», яким здійснено продаж об`єкту ТОВ «Камінь», останнє не зверталось до ради з питання оформлення прав на вищевказану земельну ділянку.

Враховуючи недоотримання доходу Радою внаслідок безпідставного збереження коштів ТОВ «Компанія «Камінь» за користування землею із кадастровим номером :01:005:0008, 02.04.2021 від Слов`янської окружної прокуратури на адресу Слов`янської міської ради надійшло повідомлення про представництво інтересів держави (в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру») №57-327вих.21 від 01.04.2021, в якому прокуратура просила надати інформацію щодо вжитих заходів для захисту інтересів держави, з підтверджуючими документами.

27.04.2021 здійснено повторне обстеження земельної ділянки, загальною площею 0,0901га, по вулиці Торська, 39а, м.Слов`янськ (кадастровий номер :01:005:0008), в ході якого зазначено обставини встановленні при попередньому обстеженні, про що складено акт №10-2021, план-схеми та фототаблиці.

У відповідь на повідомлення прокуратури про представництво Слов`янська міська рада листом №01.01-07/1277 від 30.04.2021 направила копію договору оренди землі від 23.03.2015, укладеного з ТОВ «Реактив», договору про його розірвання від 26.06.2018, рішень міської ради про встановлення ставок орендної плати за землю на території м.Слов`янськ, повідомлено про направлення до Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м.Слов`янську Головного управління Дежргеокадастру у Донецькій області заяви про надання витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, а також зазначено, що рада не зверталась до суду з позовом про стягнення недоотриманого доходу з відповідача та цілком підтримує необхідність захисту інтересів держави та територіальної громади.

На запити ради Міськрайонним управлінням у Слов`янському районі та м.Слов`янську Головного управління Дежргеокадастру у Донецькій області надано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 17.05.2021 (вих.№213/176-21 від 21.05.2021), відповідно до якого нормативного грошова оцінка земельної ділянки, площею 901,0м2, за кадастровим номером :01:005:0008 складає 1 016 413,47грн.

Головне управління ДПС у Донецькій області у відповідь на лист ради повідомила, що платник податків ТОВ «Камінь» не перебуває на податковому обліку в Слов`янській ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області.

Невжиття Слов`янською міською радою (правонаступником якої є Слов`янська міська військово-цивільна адміністрація Краматорського району Донецької області) протягом розумного строку заходів, спрямованих на захист інтересів держави, що призвело до ненадходження вчасно та в повному обсязі платежів за використання землі, яка перебуває у комунальній власності, стало підставою для звернення Керівника Слов`янської окружної прокуратури з позовною заявою до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України (далі ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка (кадастровий номер :01:005:0008), площею 0,0901га, за адресою: м.Слов`янськ, вул.Торська, 39а, на якій розташована адміністративна будівля відповідача, є земельною ділянкою комунальної форми власності.

Згідно з ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 922/393/18.

Як вбачається з наданих документів, 23.03.2015 між Слов`янською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Реактив» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого в оренду передана земельна ділянка :01:005:0008) загальною площею 0,0901га, в тому числі: 0,0245га капітальна одноповерхова забудова 0,0014га під спорудами, 0,0347га під проїздами, проходами площадками, 00295га - під зеленими насадженнями, на земельній ділянці розміщені адміністративна будівля та інженерні мережі. Вказаний договір укладено на 10 (десять) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації згідно з проектом землеустрою).

Рішенням Слов`янської міської ради №34-XLVI-7 від 23.05.2018 «Про припинення права користування та вилучення земельної ділянки у Товариства з обмеженою відповідальністю «Реактив» (вул.Торська, 39А)» припинено право користування та вилучено у ТОВ «Реактив» земельну ділянку площею 0,0901га (кадастровий номер :01:1005:0008), яка знаходиться за адресою: м.Слов`янськ, вул.Торська, 39А та визначено передати до земель запасу промисловості, транспорту зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення комунальної власності Слов`янської міської ради.

26.06.2018 між Слов`янською міською радою та ТОВ «Реактив» укладено договір про розірвання оренди землі, зареєстрованого 23.03.2015 за №9174189 в якому зазначено, що зобов`язання сторін за договором оренди землі припиняються з моменту реєстрації цього договору.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 04.07.2018, 26.06.2018 внесено зміни до реєстру та припинено право ТОВ «Реактив» користування земельною ділянкою площею 0,0901га.

В ході судового засідання представник відповідача наполягав на тому, що Радою неправомірно розірваний договір оренди земельної ділянки. Відсутність у відповідача відомостей про наявність договору оренди була підставою, яка перешкоджала здійсненню плати за землю.

З цього приводу суд зазначає, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці ( ст. 140 Земельного кодексу України). Як свідчать матеріали справи договір оренди з ТОВ «Реактив» був розірваний.

Як зазначає прокурор в позивної заяві та не спростовує відповідач, а також, як свідчить

витяг з Державного реєстру речових прав, 21.02.2018 року між ТОВ "Реактив" та ТОВ "Хімлайм" був укладений договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості, розміщеного на спірної земельної ділянці.

Доказів оформлення прав на земельну ділянку новим власником об`єкта нерухомості - ТОВ "Хімлайм" суду не надано. З витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно також не вбачається оформлення прав на земельну ділянку за ТОВ "Хімлайм".

В умовах невизнання недійсним договору про розірвання договору оренди землі, укладеного між Слов`янською міською радою та ТОВ "Реактив", відсутністю доказів укладання та реєстрації договору оренди землі з попереднім власником - ТОВ "Хімлайм", суд зазначає , що при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою, якого не існувало у продавця (ТОВ "Хімлайм") на момент укладення договорів купівлі-продажу, до набувача не перейшло. До того ж, таке право оренди у відповідача не виникло, оскільки не було зареєстроване ст. 125 ЗК України. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Такий висновок суду, узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного суду , викладеної у постанові від 20.11.2018 по справі № 922/3412/17.

Таким чином, суд зазначає, що у спірних відносинах немає підстав застосовувати приписи законодавства про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Враховуючи всі обставини справи, ТОВ "Компанія "Камінь" фактично користувалось земельною ділянкою без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки, зберігаючи у себе кошти, які мав сплачувати за користування нею, що в свою чергу породжує його обов`язок повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно права власності на адміністративну будівлю, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 499,9 кв.м., (Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Торська, будинок 39а) 25.07.2019 зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь», при цьому будь-які відомості про реєстрацію речового права на земельну ділянку відсутні.

Таким чином, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства з 25.07.2019 використовує земельну ділянку відведену під адміністративну будівлю, яка належить йому на праві власності, без правовстановлюючих документів.

Посилання відповідача на те, що він займає лише частину загальною площі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0008, а саме 0,04га згідно даних технічного паспорту: адміністративна будівля 301,34м2, крильце 16,53м2, що загалом становить 317,87м2 (0,04га), у зв`язку з чим розрахунок позивача є невірним, не приймається до уваги суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 6 ст.120 Земельного кодексу України, в редакції чинній станом на дату укладення договору купівлі-продажу, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ст.79 Земельного кодексу України).

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що договір купівлі- продажу містить інший кадастровий номер земельної ділянки для обслуговування будівлі, а також не надано доказів в підтвердження формування нової земельної ділянки для обслуговування будівлі та присвоєння їй іншого кадастрового номеру.

Суд зазначає, що технічний паспорт, наданий відповідачем як доказ спростування користування спірною земельною ділянкою, є документом інформаційного характеру, проте, з наданої копії технічного паспорту вбачається, що загальна площа земельної ділянки по фактичному користуванню, пов`язаному із обслуговуванням об`єкта нерухомості, який належить відповідачеві, складає 901 м2.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що земельна ділянка, площею 0,0901га за кадастровим номером :01:005:0008 відведена для обслуговування адмінбудівлі, власником якої є відповідач, відсутність в матеріалах справи доказів, в підтвердження формування земельної ділянки, в установленому законом порядку, для обслуговування будівлі, яка є його власністю, посилання на використання меншої площі ніж врахована при розрахунку земельної ділянки є безпідставним.

Таким чином, відповідач є власником адміністративної будівлі, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, проте не є власником вказаної земельної ділянки так як вона віднесена до комунальної форми власності, та за відсутності врегульованих законом відносин щодо володіння та користування земельною ділянкою без встановлення строку, не є постійним користувачем, у зв`язку з чим беручи до уваги положення ст.120 ЗК України, може бути користувачем земельної ділянки на умовах оренди.

Враховуючи встановлені судом обставини, внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада в особі Слов`янської міської ради була позбавлена можливості отримати дохід у визначеному законом розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Як зазначає Велика палата Верховного суду у свої правових висновках, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 15.01.2019 у справі №920/1161/17, від 15.01.2019 у справі №916/2860/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 29.01.2019 у справі №3922/3780/17, від 01.02.2019 у справі №916/678/18, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 06.02.2019 у справі №922/587/18, від 13.02.2019 у справі №922/392/18, від 14.02.2019 у справі №922/1019/18, від 19.02.2019 у справі №908/220/18, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 12.04.2019 у справі №922/981/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, від 11.06.2019 у справі №922/551/18, від 04.06.2019 у справі №;914/1925/18, від 07.06.2019 у справі №924/638/18, від 12.06.2019 у справі №922/902/18, від 09.07.2019 у справі №922/535/18, від 08.07.2019 у справі №922/530/18, від 16.07.2019 у справі №922/1046/18, від 16.07.2019 у справі №914/484/18, від 30.07.2019 у справі №908/484/18, 06.08.2019 у справі №922/3560/18, від 12.08.2019 у справі 3922/2927/18, від 07.08.2019 у справі №922/818/18, від 27.08.2019 у справі №922/2762/18, від 29.08.2019 у справі №922/3443/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14.

Згідно з частинами 1-3 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Як зазначає Велика Палата, з висновками якої погоджується суд, з системного аналізу норм статей 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондиційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач набув право користування земельною ділянкою комунальної форми власності, у зв`язку з набуттям права власності на адміністративну будівлю, за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Торська, будинок 39а, яке належним чином було зареєстроване за відповідачем у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, при цьому договірні відносини з дати реєстрації права власності на нерухомість, а саме з 25.07.2019 між Слов`янською міською радою та відповідачем відсутні.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонам за своєю природою є бездоговірними та безделіктними, у зв`язку з чим наявні правові підстави для застосування норм ст.ст.1212-1214 ЦК України.

Посилання відповідача на відсутність орендних відносин з позивачем, що виключає стягнення з нього орендної плати, спростовуються наведеною вище позицією суду, оскільки судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами за своєю суттю є без договірними та стягнення коштів відбувається в порядку, передбаченому нормами ст.1212 ЦК України, оскільки відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, внаслідок чого виникає зобов`язання повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно розрахунку позивача, долученого до матеріалів справи, сума недоотриманого власником землі доходу у вигляді орендної плати нарахованої за період з 25.07.2019 по 30.04.2021, складає 51 394,38грн. (за 2019 рік 13 278,93грн, за 2020 27 951,33грн, за 2021 рік 10 164,12грн), де нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 1 016 413,47грн, а розмір орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В підтвердження здійсненого розрахунку до матеріалів позовної заяви долучені лист Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №160/116-21 від 24.02.2021 щодо нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки та витяг із технічної документації станом на 17.05.2021, в яких визначено вартість земельної ділянки за адресою: м.Слов`янськ, вул.Торська, 39А, а саме, станом на 2018, 2019, 2020, 2021 становить 1 016 413,47грн., рішення Слов`янської міської ради №6-LXXVIII-6 від 27.05.2015 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Слов`янської міської ради у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок», №4-XXVII від 07.07.2017 «Про продовження дії рішення Слов`янської міської ради від 27.05.2015 №6-LXXVIII-6», №14-XLVIII-7 від 27.06.2018 «Про продовження дії рішення Слов`янської міської ради від 27.05.2015 №6-LXXVIII-6», №7-LXV-7 від 29.05.2019 «Про продовження дії рішення Слов`янської міської ради від 27.05.2015 №6-LXXVIII-6».

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України.

Вказане узгоджується також з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Аналогічна позиція була викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 29.05.2020 по справі № 922/2843/19.

З наведених норм законодавства не вбачається можливості визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Отже розрахунки орендної плати повинні робитися на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель для розрахунку розміру орендної плати.

Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного суду, викладеної у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18).

Відповідно до ст.20 Закону України Про оцінку земель (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Зі змісту вказаної статті вбачається, що нормативно грошова оцінка окремої земельної ділянки в обов`язковому порядку фіксується у відповідному витязі, при цьому вказана норма не містить, як і чинне земельне законодавство, обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду.

Таким чином, враховуючи відсутність законодавчо визначеної необхідності обов`язкового надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду та беручи до уваги, що відповідний витяг формується в режимі реального часу без можливості формування на дату, яка вже минула, суд приймає наданий позивачем витяг, як доказ нормативно грошової оцінки.

Вказане також узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2020 у справі №922/2843/19.

В матеріалах справи міститься витяг Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м.Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 17.05.2021, в якому визначено нормативно грошову оцінку спірної земельної ділянки в сумі 1 016 413,47грн.

Згідно з листом Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м.Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у відповідь на запит начальника відділу раціонального використання земельних ресурсів №160/116-21 від 24.02.2021 вартість земельної ділянки, за адресою м.Слов`янськ, вул. Торська, 39А, площею 0,0901га цільове призначення «підприємств іншої промисловості» кадастровий номер :01:005:0008 становить станом на 2018, 2019, 2020, 2021 рік 1 016 413,47грн (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення).

При здійснені розрахунку позивачем визначено суму заявлену до стягнення виходячи з розміру орендної плати за земельні ділянки у відсотках від нормативної грошової оцінки, встановленої рішенням ради.

Відповідно до ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Враховуючи встановлені судом обставини, внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада в особі Слов`янської міської ради була позбавлена можливості отримати дохід у визначеному законом розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси територіальної громади, інтереси якої представляє позивач.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України (п.35 ч.1).

Рішенням Слов`янської міської ради №6-LXXVIII-6 від 27.05.2015 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки на території Слов`янської міської ради у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок» затверджено розмір орендної плати за землі промисловості 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Рішеннями Слов`янської міської ради №4-XXVII-7 від 07.07.2017, №14-XLVIII-7 від 27.06.2018, №7-LXV-7 від 29.05.2019, №17-LXXXIV-7 від 24.06.2020 продовжено дію рішення №6-LXXVIII-6 від 27.05.2015 та визначено здійснювати на його підставі нарахування орендної плати за користування земельними ділянками у м.Слов`янську.

Таким чином, розмір орендної плати, який підлягає сплаті за користування спірною земельною ділянкою, відповідно до рішень Слов`янської міської ради, складає 3%.

Перевіривши розрахунок позивача щодо розміру орендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача судом встановлено, що він є арифметично вірним та складає 51394,38грн.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.76 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач, як власник адміністративної будівлі, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, усвідомлюючи відсутність будь-яких прав на неї, користувався останньою за відсутності правовстановлюючих документів з 25.07.2019, тобто більше 2 років не сплачуючи при цьому орендну плату, вказана обставина, відповідачем не оспорюється, будь-яких контророзрахунків та доказів в підтвердження неправомірності нарахування та стягнення орендної плати за таке користування суду не надано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку позовні вимоги Керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області (який є правонаступником Слов`янської міської ради) до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Камінь про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати на користь власника за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів у сумі 51 394,38 грн задовольнити.

Щодо підстав звернення прокурора з позовом до суду.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

За змістом частин 3-5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Частиною 4 статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII Про прокуратуру. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Звертаючись до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, суд зазначає, що системне тлумачення положень статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Якщо прокурору відомо причини не звернення компетентним органом самостійно до суду із позовом за захистом інтересів держави, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові (правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 38-40, 42, 43 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Відповідно до ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади вирішувати питання місцевого управління в межах Конституції і Законів України.

Реалізація цієї гарантії здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, інтерес держави полягає у забезпеченні міцного та самодостатнього місцевого самоврядування кожної територіальної общини в її територіальних межах. Держава, в свою чергу, гарантує наділення органів місцевого самоврядування певними державними повноваженнями та надає можливість населенню управляти власними справами, спільно приймати рішення та діяти з метою їх реалізації.

Отже, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади як і державні органи.

Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають в ефективному формуванні бюджету та використанні бюджетних коштів, дотриманні цілей бюджетних асигнувань та призначень, своєчасному поверненні невикористаних бюджетних коштів.

У відповідності до ст.63 Бюджетного кодексу України місцевий бюджет відповідно до цього Кодексу містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

Згідно з ч.3 ст.26 Бюджетного кодексу України позивач, як розпорядник бюджетних коштів, має організувати внутрішній контроль для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів; досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень та запобігання порушенням бюджетного законодавства та забезпечення інтересів держави у процесі управління об`єктами державної власності.

Користування відповідачем земельною ділянкою комунальної форми власності без укладення договору оренди унеможливило своєчасне надходження коштів до бюджету ради та призвело до невиконання прибуткової частини місцевого бюджету чим порушило інтереси держави в особі територіальної громади.

Всупереч покладеним на позивача обов`язкам останнім не вжито заходів щодо стягнення суми орендної плати у примусовому порядку та не подано відповідний позов до суду, що у свою чергу призвело до порушення ефективного захисту інтересів держави в умовах користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Таким чином, нездійснення захисту у даному випадку виявляється в пасивній поведінці позивача, якому було відомо про порушення державних інтересів. Враховуючи наявність необхідних повноважень на здійснення захисту інтересів держави, але відсутність протягом розумного строку дій з боку позивача зумовило самостійне подання прокурором такого позову.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів є загрозою порушення економічних інтересів держави, чим завдається шкода інтересам територіальної громади міста Слов`янськ.

Таким чином, суд погоджується з позицією прокурора, що у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Суд, бере до уваги, що позивачем почали вживатись заходи, щодо усунення порушень, зокрема направлення на адресу відповідача листа щодо необхідності оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вже після направлення запиту прокуратури, в якому зазначено про виявлені порушення земельного законодавства. До того ж, з листа №01-01-07/1277 від 30.04.2021 у відповідь на повідомлення №57-327вих-21 від 01.04.2021, яке отримано 02.04.2021, про представництво, Слов`янська міська рада підтримала необхідність захисту інтересів держави та територіальної громади, проте зазначила, що з позовом про стягнення не зверталася.

Суд також враховує висновок Великої Палати Верховного суду по справі №903/129/18 (постанова від 15.10.2019 року), в якому зазначено, що незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи органу самоврядування про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом за захистом права, сам факт не звернення до з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо захисту, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором на підставі ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України Про прокуратуру процесуально правомірно подано зазначений позов в інтересах держави в особі Слов`янської міської ради, яку в ході розгляду справи замінено на Слов`янську міську військово-цивільну адміністрацію Краматорського району Донецької області.

Відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Камінь про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати на користь власника за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів у сумі 51 394,38грн задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Камінь (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Торська, будинок 39А, ) на користь Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ (з), пл.Соборна, будинок 2, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 51 394,38грн за користування земельною ділянкою площею 0,0901га (кадастровий номер :01:005:0008) в дохід місцевого бюджету.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою Компанія Камінь (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вулиця Торська, будинок 39А, ) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, 6, , на розрахунковий рахунок № UA 0016251, Державна казначейська служба України, м.Київ, отримувач Донецька обласна прокуратура) сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5.Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

В судовому засіданні 22.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 26.11.21.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).