СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

24 листопада 2021 року м.Харків Справа №910/3867/19

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: Хачатрян В.С.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , м.Миргород, (вх.№13399) про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А. від розгляду справи №910/3867/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», м.Київ (вх.№2946) та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус», м.Миргород (вх.№2947) на рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 року (суддя Сірош Д.М., повний текст складено 27.09.2019 року) у справі №910/3867/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус», м.Миргород,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. ОСОБА_1 , м.Миргород,

2. ОСОБА_2 , м.Васильків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», м.Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Приватний нотаріус Тишко Ірина Олександрівна, м.Київ,

2. Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», м.Київ,

про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання поновлення відомостей у державному реєстрі речових прав,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №910/3867/19 позов задоволено частково. Усунуто перешкоди у користуванні правом власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 25.03.2016 року без вчинення нотаріальної дії приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., індексний номер 28947979 щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 269,6 кв.м. та з урахуванням ухвали Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 року про виправлення описки.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» з рішеннями суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №910/3867/19; ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Пермус» в задоволенні позову повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус» також з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, індексний номер запису про право власності: 13880222 від 25.03.2016 року на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 загальною площею 269,6 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (, країна реєстрації: Україна, м. Київ, вулиця Шовковична, будинок 42-44, офіс 13-В) та зобов`язання поновлення відомостей у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 загальною площею 269,6 кв.м., що передували скасованим записам; прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю та усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом: скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 25.03.2016 року без вчинення нотаріальної дії приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., індексний номер 28947979, щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 загальною площею 269,6 кв.м.; скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, індексний номер запису про право власності: 13880222 від 25.03.2016 року на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 загальною площею 269,6 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та зобов`язання поновлення відомостей у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 загальною площею 269,6 кв.м., що передували скасованим записам.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року апеляційні скарги ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ТОВ «Пермус» було об`єднано в одне апеляційне провадження.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 року у справі №910/3867/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус» залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» задоволено частково. Рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 у справі №910/3867/19 скасовано в частині задоволення позову частково щодо усунення перешкоди у користуванні правом власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 25.03.2016 року без вчинення нотаріальної дії приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., індексний номер 28947979 щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 269,6 кв.м. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким в позові відмовлено повністю. В решті рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №910/3867/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.09.2021 року у справі №910/3867/19 постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року, суддею-доповідачем у даній справі визначено суддю Медуниця О.Є. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 року відкрито об`єднане апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та апеляційною скаргою ТОВ «Пермус» на рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019 року у справі №910/3867/19; встановлено строк протягом якого сторони можуть надати письмові пояснення по суті спору, з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 07.09.2021 року у цій справі; призначено справу до розгляду в судове засідання.

У судове засідання 26.10.2021 року представники позивача та третіх осіб не з`явились та ухвалою суду оголошено перерву в розгляді справи до 11.11.2021 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2021 року задоволено заяву позивача про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та ухвалено Миргородському міськрайонному суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції у справі №910/3867/19, розгляд якої відбудеться 11.11.2021 року об 11:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 року задоволено клопотання позивача та третіх осіб на стороні позивача про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи на 25.11.2021 року на 12:30 год.

18.11.2021 року до Східного апеляційного господарського суду від третьої особи - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів: головуючого судді Медуниці О.Є., суддів Гребенюк Н.В. та Істоміної О.А., яка мотивована тим, що існують обставини, які у заявника викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів.

Так, заявник посилається на те, що приймаючи участь в судовому засіданні 11.11.2021 року в режимі відеоконференції він одразу заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки мав намір прибути особисто до Східного апеляційного господарського суду для участі у судовому розгляді. Крім того, необхідність відкладення розгляду справи, як зазначає заявник, була зумовлена поганою якістю інтернет зв`язку. Треті особи пояснювали необхідність відкладення розгляду справи, щоб вони самостійно ознайомилися з оригіналами рекомендованих повідомлень. Однак, як вказує заявник, вказане клопотання було проігноровано суддями і розгляд справи розпочався.

Заявник посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме:

- вважає, що колегія суддів не ознайомлювалася із матеріалами справи, оскільки не обізнана про те, що ОСОБА_2 є керівником ТОВ «Пермус», а отже, саме нею готувалися клопотання, що надійшли суду 28.10.2021 року;

- незважаючи на погану якість інтернет зв`язку головуюча суддя розпочала розгляд клопотань, які надійшли до суду 28.10.2021 року, без ставлення їх на обговорення сторін;

- суд розпочав огляд наданих відповідачем документів, а саме, рекомендованих повідомлень, незважаючи на те, що в матеріалах справи містяться їх копії, засвідчені суддею Окружного адміністративного суду м.Києва, з яких, як зазначає заявник, чітко видно, що ці повідомлення не вручалися позивачу та ОСОБА_1 ;

- головуючий суддя, незважаючи на погану якість інтернет зв`язку, а також відсутність в судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду позивача та третіх осіб, намагалася перейти до розгляду справи по суті і лише потім розглянула клопотання третіх осіб про відкладення розгляду справи;

- колегія суддів завідомо вирішила відмовити в задоволенні позову, скориставшись відсутністю позивача та третіх осіб в судовому засіданні та карантинними обмеженнями, запровадженими в Україні.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року визнано необґрунтованою заяву третьої особи - ОСОБА_1 про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Медуниці О.Є., Гребенюк Н.В. та Істоміної О.А. від розгляду справи №910/3867/19. Передано справу для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 року, справу №910/3867/19 для розгляду заяви про відвід колегії суддів по справі визначено суддю Хачатрян В.С.

Згідно з приписами ч.ч. 7, 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути вирішено не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

На підставі викладеного, судом прийнято вищевказану заяву для вирішення питання про відвід.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Суд керується частиною 1 статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 року сказано: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, №2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За положеннями ч.3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Суд також вказує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи з приписів ст. 38, ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим та обґрунтованим. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Зокрема, статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд вважає, що твердження викладені в заяві про відвід колегії суддів є необґрунтованими, недоведеними, вчинені на припущеннях і мають суб`єктивний характер.

Надаючи оцінку доводам заявника, суд зазначає, що вони не містять належних і допустимих посилань, у розрізі приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, з якими законодавець пов`язує можливість відводу судді (суддів) від розгляду справи. Проаналізувавши доводи заяви про відвід колегії суддів, слід відмітити, що вони зводяться до незгоди з процесуальним рішенням колегії суддів, порядку ведення судового засідання у розрізі його організації, порядку розгляду клопотань, дослідження доказів, заслуховування позицій сторін у справі. Аргументи заявника відводу мають суб`єктивний характер, проте вказане не є підставою для відводу. Посилання заявника на те, що судді навмисно перешкоджають йому доводити свою правову позицію у справі та завідомо вирішили спір не відповідають дійсності та є суб`єктивним непідтвердженим судженням. Щодо посилань на неналежну якість інтернет зв`язку, то слід відзначити, що суд є тільки користувачем таких послуг та не має впливу на якість надання такої послуги. До того ж матеріали справи свідчать, що треті особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутні в судовому засіданні 11.11.2021 року в режимі відеоконференції з Миргородським міськрайонним судом Полтавської області. Така відеоконференція провадилась за клопотанням позивача, а не третіх осіб і вони фактично не були позбавлені можливості особисто з`явитися до Східного апеляційного господарського суду для участі в судовому засіданні, а самостійно прийняли рішення щодо участі в ньому в режимі відеоконференції.

Заявником не доведено належними, допустимими та достовірними доказами в порядку ст.ст. 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України, наявності передбачених у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу суддів, якими розглядається дана справа. Судом відповідних підстав також не встановлено. Будь-яких обставин, що свідчили б про заінтересованість даної колегії суддів у результаті розгляду справи (п.3 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України) або інших процесуальних підстав для відводу колегії суддів заявником не доведено. За таких обставин, заява про відвід колегії суддів є необґрунтованою та безпідставною у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 (вх.№13399) про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 24 листопада 2021 року.

Суддя В.С. Хачатрян