ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" листопада 2021 р. Cправа № 902/839/21

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

За участю представників:

позивача Богданова С.Д., ордер ВН №051525 від 07.09.2021 (в режимі ВКЗ);

відповідача не з`явився;

третьої особи не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Суперсон Валентини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне підприємство "Чернівці-Трейд" (вул. Леніна (Святомиколаївська), 97, смт. Чернівці, Чернівецький район, Вінницька обл., 24110)

про стягнення коштів в розмірі 36130,45 грн.

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець Суперсон Валентина Анатоліївна до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про стягнення 36 130, 45 грн. заборгованості за договором про переведення боргу від 24.06.2021.

Ухвалою від 20.08.2021 суд постановив відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження, у задоволенні клопотання №б/н від 12.08.2021 Фізичної особи-підприємця Суперсон Валентини Анатоліївни про об`єднання справ в одне провадження відмовити та підготовче засідання у справі призначити на 21 вересня 2021 року о 10:00.

02.09.2021 на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання позивача б/н від 02.09.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконеренції в приміщенні Чернівецького районного суду Вінницької області.

Ухвалою від 03.09.2021 суд постановив судове засідання 21.09.2021 об 10:00 год. у справі № 902/839/21 провести в режимі відеоконференції та доручити Чернівецькому районному суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання у справі № 902/839/21 в режимі відеоконференції, за участю ФОП Суперсон В.А.

09.09.2021 на адресу суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про залучення третьої особи.

17.09.2021 до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 21.09.2021 задоволено клопотання відповідача про залучення третьої особи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне підприємство "Чернівці-Трейд", закрито підготовче провадження у справі з 13.10.2021 та призначено справу № 902/839/21 для судового розгляду по суті на 21 жовтня 2021 р. Крім того, зобов`язано позивача надіслати третій особі копію позовної заяви з додатками та доручено Чернівецькому районному суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання у справі, в режимі відеоконференції, за участю представника ФОП Суперсон В.А.

21.09.2021 від представника позивача на електронну адресу суду надійшли клопотання про долучення доказів, зокрема докази направлення третій особі позовної заяви з додатками та відповіді на відзив та клопотання про проведення судового засідання у справі, в режимі відеоконференції в приміщенні Чернівецького районного суду Вінницької області. Крім того, дані клопотання надійшли засобами поштового зв`язку 24.09.2021.

У визначену судом дату (21.10.2021) розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Маслія І.В. на лікарняному.

Станом на 01.11.2021 суддя Маслій І.В. приступив до роботи.

Суд ухвалою від 01.11.2021 в порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України повідомив учасників справи про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на "18" листопада 2021 р. о 10:00 год. та доручив Чернівецькому районному суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання у справі, в режимі відеоконференції за участю представника ФОП Суперсон В.А.

17.11.2021 до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, в якій поміж іншого зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На визначену судом дату 18.11.2021 з`явився представник позивача, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Чернівецького районного суду Вінницької області. Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 31.05.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

16.05.2014 між ПАТ «Вінницяобленерго» в особі директора «СО Чернівецькі електричні мережі» (в договорі Постачальник) та Приватним підприємством "Чернівці -Трейд" (в договорі Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № ЧР-503701, відповідно до предмету якого (1 розділ Договору) Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача із загальною дозволеною потужністю 36,0 кВт, що вказана для кожного об`єкту Споживача у додатку «Відомості про об`єкти Споживача»; а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків до Договору (далі - Додатки), що є його невід`ємною частиною.

Додатком №9 до Договору №ЧР-503701 від 16.05.2014 "Відомості про об`єкти Споживача" сторони погодили постачання електроенергії до об`єктів Споживача, зокрема, за адресою: Кафе, смт. Чернівці, вул. Леніна, 97; Магазин, с. Саїнка, вул. Комарова, 1; Магазин, с. Сокіл, вул. Незалежності, 88; Магазин, с. Лозове, вул. Леніна, 1.

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 ТОВ "Енера Вінниця" на підставі отриманої ліцензії починаючи з 01.01.2019 здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам.

ТОВ "Енера Вінниця" з посиланням на Договір №ЧР-503701 від 16.05.2014 виставлено ПП "Чернівці -Трейд" рахунок № ЧР-503701/0001/2 від 22.04.2021 на суму 36 130,38 грн, що складає суму планового платежу за активну електричну енергію на травень 2021 року.

Як вказує позивач в позовній заяві, постачання електроенергії відповідно здійсненої передплати не відбулося, зазначена попередня оплата в сумі 36 130,38 грн також не була повернута постачальником, а тому зазначені кошти рахуються дебіторською заборгованістю ТОВ "Енера Вінниця" перед ПП "Чернівці -Трейд".

Так, відповідно до обопільно підписаного та скріпленого печаткою ТОВ "Енера Вінниця" акту звірки №14459 від 20.05.2021 станом на 21.05.2021 за ТОВ "Енера Вінниця" числиться заборгованість у розмірі 36 130,45 грн на користь ПП "Чернівці -Трейд".

24.06.2021 між ФОП Суперсон Валентиною Анатоліївною (Новий кредитор) та ПП "Чернівці -Трейд" (Первісний кредитор) укладено Договір про переведення боргу (відступлення права вимоги), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор переводить Новому кредитору своє право вимоги до Боржника - ТОВ "Енера Вінниця", а Новий кредитор замінює Первісного кредитора у зобов`язанні за Договором №503701 від 16.05.2014 і приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредитору в частині стягнення переплати Первісного кредитора за Договором №503701 від 16.05.2014 (надалі іменується "заборгованість").

Сума заборгованості боржника - ТОВ "Енера Вінниця" перед Первісним кредитором на момент укладення даного Договору становить 36 130,45 грн та підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків складеним між Первісним кредитором та боржником - ТОВ "Енера Вінниця" від 20.05.2021 №14459 (п. 1.2. Договору про переведення боргу (відступлення права вимоги) від 24.06.2021).

Позивач звернулася до відповідача із вимогою від 24.06.2021 щодо перерахування на рахунок ФОП Суперсон Валентини Анатоліївни 36 130,45 грн на підставі укладеного Договору про переведення боргу (відступлення права вимоги) від 24.06.2021.

У відповідь на вказану вимогу листом від 06.07.2021 № 1.13-12301 ТОВ "Енера Вінниця" повідомило ФОП Суперсон В.А. що у 2014 році товариство не укладало з ПП "Чернівці -Трейд" договір про постачання електроенергії, так як розпочало свою ліцензовану діяльність з 01.01.2019. Вказаний договір укладено з ПАТ "Вінницяобленерго", термін дії якого закінчився з дати анулювання дії ліцензії на постачання електроенергії, а тому позивачу відмовлено у виконанні вимог щодо перерахування кредиторської заборгованості ПП "Чернівці -Трейд".

Несплата відповідачем ФОП Суперсон В.А. визначеної у пред`явленій вимозі суми слугувала підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що укладений між ПП "Чернівці -Трейд" та ФОП Суперсон Валентиною Анатоліївною договір про переведення боргу (відступлення права вимоги) від 24.06.2021 не містить обов`язку вчинення будь-яких дій щодо перерахунку грошових коштів в сумі 36 130,45 грн для ТОВ "Енера Вінниця".

Його укладено на підставі договору з AT "Вінницяобленерго" - попереднім постачальником електроенергії від 16.05.2014 №ЧР - 503701, який у разі не оформлення договору надання послуг з розподілу електричної енергії зі Споживачем, діє в частині питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань, але не з питань взаєморозрахунків.

По суті договір про переведення боргу (відступлення права вимоги) від 24.06.2021 є нікчемним та оспорюваним, тому перерахувати грошові кошти за спожиту електроенергію за вказаним договором відповідач не має правових підстав.

З огляду на викладене відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач акцентує увагу, що дії ТОВ "Енера Вінниця" в частині скерування ПП "Чернівці -Трейд" рахунків з призначенням платежу "за активну електричну енергію згідно договору №ЧР-503701 від 16.05.2014" свідчать що такий договір діяв уже між позивачем та відповідачем, хоча й був укладений з AT "Вінницяобленерго" - попереднім постачальником електроенергії. При цьому підставою для звернення із позовом у даній справі є невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань у розмірі 36 130,45 грн, які за змістом відзиву відповідач визнає.

В свою чергу, укладеним між ПП "Чернівці -Трейд" та ФОП Суперсон В.А. договором переведення боргу (відступлення права вимоги) від 24.06.2021 визначено лише відступлення права боргу за договором постачання електричної енергії №503701 від 16.05.2014 у розмірі 36 130,45 грн, що підтверджується актом взаємозвірки від 20.05.2021 № 14459 (п. 1 договору). Тобто, підставою для укладення договору відступлення є саме акт взаємозвірки, підписами під яким сторони підтвердили наявність боргових зобов`язань ТОВ "Енера Вінниця".

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018 № 429), починаючи з 01.01.2019.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (Правила).

Так, пунктом 1.2.7. Правил встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Пунктом 1.2.15. Правил передбачено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

За загальним правилом договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підпунктом 3.1.5. пункту 3.1. Правил передбачено, що електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних вебсайтах та на сайті Регулятора.

Відповідно до п.п. 3.1.7. п. 3.1. Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Враховуючи зазначені вимоги суд приходить до висновку про наявність договірних відносин між ТОВ "Енера Вінниця" та третьою особою, зокрема, за фактом споживання ПП "Чернівці -Трейд" визначеного обсягу електричної енергії та оплати останнім виставлених рахунків. При цьому у виставлених відповідачем ПП "Чернівці -Трейд" рахунках вказано призначення платежу: "за активну електричну енергію згідно договору №ЧР-503701 від 16.05.2014" (а.с. 52).

Таким чином, ТОВ "Енера Вінниця" виставляючи рахунки з посиланням на Договір №ЧР-503701 від 16.05.2014 та приймаючи оплату за такими рахунками підтвердило продовження договірних відносин саме за Договором №ЧР-503701 від 16.05.2014, який було укладено між третьою особою та попереднім постачальником електричної енергії - ПАТ "Вінницяобленерго".

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою стороною внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на вищезазначені законодавчі норми Фізичною особою-підприємцем Суперсон Валентиною Анатоліївною правомірно набуто право вимоги до ТОВ "Енера Вінниця" в сумі 36 130,45 грн на підставі укладеного між позивачем та третьою особою Договору про переведення боргу (відступлення права вимоги) від 24.06.2021. При цьому суд враховує презумпцію правомірності такого правочину в силу приписів ст.ст. 204, 629 ЦК України, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд акцентує увагу, що відповідачем не заперечується наявність заборгованості у вигляді переплати перед третьою особою в сумі 36 130,45 грн, а заперечення ТОВ "Енера Вінниця" щодо обов`язку сплати вказаної суми саме позивачу є необґрунтованою.

Так, посилання відповідача, що Договір №ЧР - 503701 від 16.05.2014 укладений з AT "Вінницяобленерго" - попереднім постачальником електроенергії, який у разі не оформлення договору надання послуг з розподілу електричної енергії зі Споживачем, діє в частині питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань, але не з питань взаєморозрахунків свідчить про суперечливу поведінку ТОВ "Енера Вінниця", позаяк відповідачем заперечується дія Договору №ЧР-503701 від 16.05.2014 в частині взаєморозрахунків лише щодо повернення переплати за таким договором, однак відповідач не відмовлявся від прийняття платежів на свою користь від третьої особи з посиланням на зазначений Договір. При цьому дії особи, що свідчать про її суперечливу поведінку у спорі є підставою для відмови стороні, що випливає з доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) та базується на принципі добросовісності (постанови ВС КГС від 17.11.2018 у справі №911/205/18 та від 09.04.2019 у справі №903/394/18).

Також слід зазначити, що у виставленому ТОВ "Енера Вінниця" рахунку ПП "Чернівці -Трейд" на суму 36 130,38 грн, що складає суму планового платежу за активну електричну енергію на травень 2021 року (а.с. 55) з посиланням на Договір №ЧР-503701 від 16.05.2014 зазначено, що "договір діє до 15.05.2022, якщо інший термін не встановлений комерційною пропозицією, та вважається продовженим, якщо жодною із сторін за 20 днів до його закінчення не буде заявлено про припинення його дії". Тобто, на момент виставлення рахунку відповідач не заперечував дію такого Договору, а констатував продовження його дії.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, існування обов`язку відповідача перед позивачем щодо сплати 36 130,45 грн слідує з умов Договору про переведення боргу (відступлення права вимоги) від 24.06.2021 за фактом пред`явлення позивачем відповідної вимоги, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів наведених позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечень відповідача, оскільки їх оцінка не може мати наслідком спростування висновків, до яких дійшов господарський суд під час вирішення даного спору.

Підсумовуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати пов`язані із сплатою судового збору покладаються на відповідача.

Крім витрат на сплату судового збору позивачем заявлено витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи наявний договір №292 від 16.06.2021 про надання правової допомоги з Додатком 1 «Розрахунок вартості послуг», ордер серія ВН № 051525 від 07.09.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №332 від 19.12.2003, Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.07.2021 на загальну суму 8000,00 грн, квитанція №151 від 28.07.2021 на суму 8000,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг.

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши докази, надані представником позивача в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, відтак у суду відсутні підстави втручатися у розмір визначеного сторонами гонорару, зміст наданих послуг та їх співмірність з предметом спору.

З огляду на викладене, беручи до уваги факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не подано суду клопотання про їх зменшення, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача в заявленій позивачем сумі в силу приписів ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено повністю.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України суд,

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037; ) на користь Фізичної особи-підприємця Суперсон Валентини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 36 130,45 грн - заборгованості, 2 270 грн - витрат на сплату судового збору та 8 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , відповідача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 24 листопада 2021 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

4 - третій особі (вул. Леніна (Святомиколаївська), 97, смт. Чернівці, Чернівецький район, Вінницька обл., 24110)