ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Справа № 923/1177/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерлайт", м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства "ЧАРІВНА-КРАЇНА", м.Херсон

про стягнення 11420,35 грн.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерлайт", м.Київ звернувся до господарського суду із позовною заявою до відповідача Приватного підприємства "Чарівна-Країна" про стягнення 11420,35 грн. заборгованості.

Ухвалою від 06.09.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

У встановлений господарським судом строк позивачем усунуто недоліки позову, про що подано відповідну заяву і докази.

Ухвалою від 10.09.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст.161 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Частиною 3 ст.161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч.1 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Проте, відповідач відзив на позовну заяву не надав, ухвала господарського суду від 10.09.2021 про відкриття провадження у справі, направлена відповідачеві за адресою, відомості щодо якої містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до господарського суду з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд враховує, що згідно з п. 5 ч. 6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, в даному випадку за адресою, відомості щодо якої містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (повідомленою суду позивачем в позові, та за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на викладене, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та її повернення до суду із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд дійшов висновку, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвала суду вважається врученою відповідачу в день проставлення у поштовому відділенні штампу із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім того, суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення учасників про розгляд даної справи.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ч.2 ст.178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерлайт", м.Київ звернувся до господарського суду із позовною заявою до відповідача Приватного підприємства "Чарівна-Країна" про стягнення 11420,35 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про переведення боргу №05/02/21-1 від 05.02.2021 в частині оплати заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 05.02.2021 між Приватним підприємством "Чарівна-Країна" (Новий боржник), Приватним підприємством "Щасливе дитинство" (Первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерлайт" (Кредитор) укладено договір про переведення боргу №05/02/21-1.

Відповідно до п.1. Договору, цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони у зобов`язанні, що виникає з Договору поставки №01/08/17 від 01.08.2017, укладеного між Приватним підприємством "Чарівна-Країна" та Приватним підприємством "Щасливе дитинство".

Згідно п.2 Договору, Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов`язання) у сумі 12045,66 грн., з яких: 10822,32 грн. - вартість реалізованого товару, строк оплати за який настав, й Новий боржник зобов`язується його оплатити не пізніше 28.02.2021; 1223,34 грн. - вартість нереалізованого товару, що підлягає оплаті протягом трьох календарних днів з моменту реалізації товару Новим боржником Третій особі (споживачу), що підтверджується Звітом про реалізований товар за звітній період (календарний місяць), який готується Новим боржником щомісячно на перше число поточного місяця за результатами попереднього календарного місяця та надсилається Кредитору протягом робочого дня на електронну пошту. У разі прострочення надсилання Новим боржником Кредитору Звіту про реалізований товар за звітний період Новий боржник зобов`язаний (протягом трьох календарних днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги від Кредитора) сплатити на користь Кредитора штраф у розмірі 100,00 гривень за кожен день не надсилання Звіту.

Відповідно до п. 7 Договору про переведення боргу, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Згідно п. 8 Договору про переведення боргу, строк цього Договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п.7 цього Договору, та визначається часом, достатнім для реального та належного виконання цього Договору Сторонами.

Договір підписано керівниками всіх сторін без будь-яких зауважень, підписи скріплено печатками підприємств.

Як зазначає позивач, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині сплати до 28.02.2021 заборгованості в розмірі 10822,32 грн., з метою врегулювання спору, позивачем 01.04.2021 цінним листом з описом вкладення на офіційну адресу відповідача було надіслано претензію №220321 від 22.03.2021 щодо порушення умов Договору в частині сплати заборгованості та подання Звіту.

Однак, означена претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування, що і зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 10822,32 грн. основного боргу, 438,81 грн. інфляційних втрат та 159,22 грн. 3% річних.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Суд зауважує, що відповідач Приватне підприємство "Чарівна-Країна" правом на судовий захист не скористався, обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.

Станом на день ухвалення даного рішення до суду не надходило жодних доказів на підтвердження погашення відповідачем боргу.

Наявність у відповідача не погашеної заборгованості в сумі 10822,32 грн. за Договором про переведення боргу №05/02/21-1 позивачем належним чином доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована.

За наведеного суд констатує, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 10822,32 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем позивач просить стягнути з відповідача 159,22 грн. 3% річних та 438,81 грн. інфляційних втрат.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так позивачем нараховано відповідачу за період з 01.03.2021 по 26.08.2021 438,81 грн. збитків від інфляції та 159,22 грн. 3% річних за період з 01.03.2021 по 20.08.2021.

Суд перевірив здійснені позивачем розрахунки та зазначає, що за розрахунком суду належною до стягнення сумою збитків від інфляції є 416,29 грн.

Розрахунок збитків від інфляції:

У період з 01.03.2021 року по 26.08.2021 року індексація на суму 10 822,32 грн.

[Сукупний індекс інфляції] = 101,70% х 100,70% х 101,30% х 100,20% х 100,10% х 99,80% = 103,847% (за період Березень 2021 - Серпень 2021)

[Інфляційні нарахування] = 10 822,32 грн. (сума боргу) х 103,847% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 10 822,32 грн. (сума боргу) = 416,29 грн.

В свою чергу, належною до стягнення сумою 3% річних за розрахунком суду є 153,88 грн.

Розрахунок річних:

Період розрахунку: з 01.03.2021 року по 20.08.2021 року - 173 дні

[Проценти] = 10 822,32 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 173 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 153,88 грн.

Отже, вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 416,29 грн. збитків від інфляції та 153,88 грн. 3% річних. У задоволенні решти вимог в сумі 22,52 грн. збитків від інфляції та 5,34 грн. річних слід відмовити.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає частковому задоволенню.

Так з відповідача Приватного підприємства "Чарівна-Країна" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерлайт" підлягає стягненню 10822,32 грн. основної заборгованості, 153,88 грн. 3% річних та 416,29 грн. інфляційних втрат.

У задоволенні решти вимог в сумі 22,52 грн. збитків від інфляції та 5,34 грн. річних суд відмовляє.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. на підставі платіжних доручень №4831 від 07.07.2021 та №5257 від 25.08.2021.

У зв`язку із частковим задоволенням позову витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЧАРІВНА-КРАЇНА" (, 73000, м. Херсон, пров. Корсакова Інженера, буд.3, кв. 40) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерлайт" (, 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) - 10822 (десять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 32 коп. основної заборгованості, 153 (сто п`ятдесят три) грн. 88 коп. 3% річних, 416 (чотириста шістнадцять) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 46 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Судові витрати в сумі 5,54 грн. судового збору покласти на позивача.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Рішення складено і підписано 22.11.2021.

Суддя М.Б. Сулімовська