ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2021 року м. Харків Справа № 913/408/21
Провадження №1/913/408/21
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Агродар, м. Харків
до відповідача Селянського фермерського господарства Агротранс, смт. Троїцьке Луганської області
про стягнення 23755100 грн 83 коп.
та зустрічним позовом Селянського фермерського господарства Агротранс, смт. Троїцьке Луганської області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Агродар, м. Харків
про стягнення 36307548 грн. 90 коп.
Суддя Зюбанова Н.М.
Секретар судового засідання Медуниця Р.І.
За участю: представника позивача за первісним позовом - адвокат Хайнацька Г.М., ордер серії АХ № 1001774;
представника позивача за зустрічним позовом - адвокат Побережний Д.В., ордер серії ВВ № 1017273;
Суть спору за зустрічним позовом: про стягнення 30382783 грн. 34 коп. боргу, 4019642 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань та 3% річних в сумі 1905123 грн. 38 коп. за договором купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018 (з урахуванням заяви про збільшення зустрічних позовних вимог від 27.09.2021).
Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши представників позивача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, суд дійшов до наступного.
Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Агродар (зберігач) та Селянським фермерським господарством Агротранс (поклажодавець) був укладений договір зберігання № 2 ХР від 01.09.2018, за умовами якого поклажодавець прийняв зобов`язання передати, а зберігач прийняти на відповідальне зберігання насіння соняшника (якість за ДСТУ 4694:2006), за адресою: смт. Троїцьке Луганської області, вул. Чкалова, 16.
В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на наступні умови договору зберігання № 2 ХР від 01.09.2018:
- кількість майна, яке знаходиться на зберіганні, визначається обліковими документами зберігача в заліковій вазі (п. 1.2);
- зберігач вправі передавати майно на зберігання елеватору ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД, смт. Троїцьке Луганської області, вул. Чкалова, 16 (п. 1.4);
- вартість послуг зберігання складає 9,00 грн за тонну в місяць та обліковується в ціні при продажу соняшника (п. 1.6);
- у разі, якщо під час зберігання або по його закінченні, поклажодавець зажадає продати майно, сторони укладають договір купівлі-продажу (п. 1.7);
- поклажодавець передає зберігачу майно на зберігання в кількості 2000,000 т на строк до 31.05.2019 (п. 3.1);
Строк дії договору зберігання сторонами визначений також до 31.05.2019 в п. 5.1 договору.
Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що за актами приймання передачі до договору зберігання № 1 від 30.09.2018 було передано на зберігання 1014,140 т в заліковій вазі, № 2 від 31.10.2018 - 940,680 т в заліковій вазі, № 3 від 30.11.2018 - 278,301 т в заліковій вазі, а усього 2233,121 т.
Заборгованість розрахована наступним чином:
- 1012,140 т (акт № 1) х 9 грн/т х 15 місяців (жовтень 2018 року грудень 2019 року) = 136638,90 грн;
- 940,680 т (акт № 2) х 9 грн/т х 14 місяців (листопад 2018 року грудень 2019 року) = 118525,68 грн;
На виконання п. 3.2 договору зберігання про те, що поклажодавець надає первинне право продажу майна, що знаходиться на зберіганні, зберігачу за ринковою ціною, що склалася у Луганській області на день продажу, між тими ж сторонами було укладено договір купівлі продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018.
Селянське фермерське господарство Агротранс, як продавець зобов`язалося передати Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Агродар, який виступив покупцем, 2900,000 т +/- 10% соняшнику врожаю 2018 року.
Згідно з цим договором сторони домовились про наступне:
- одиниця виміру кількості товару: тонна в заліковій вазі, яка визначається на підставі кількісних та якісних даних лабораторії та ваг ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД, смт. Троїцьке Луганської області (п. 2.2);
- товар поставляється покупцеві не пізніше 31 липня 2019 року на умовах ЕХW, зобов`язання продавця вважаються виконаними з моменту передачі товару в ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД, смт. Троїцьке Луганської області (п.п. 4.1, 4.2);
- передача товару та перехід права власності від продавця до покупця здійснюється через оформлення приймально-здавальних документів (рахунок-фактура, видаткова та податкова накладні) - п. 4.5;
- оплата товару здійснюється у розмірі 80% передплати за рахунком-фактурою, повний розрахунок проводиться не пізніше 01.08.2019 з моменту передачі товару та переходу права власності шляхом оформлення документів згідно п. 4.5 договору (п. 5.1);
- за несвоєчасну поставку товару продавець сплачує покупцеві неустойку у розмірі 0,5% вартості непоставленого товару за кожний день прострочення поставки (п. 7.3).
26.07.2019 сторони підписали додаток до договору купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018, який має назву Графік погашення заборгованості та передбачає перерахування 15000000,00 грн. боржником з 01.08.2019 по 16.08.2019 та 15382783,34 грн з 19.08.2019 по 01.09.2019 (арк.. справи 238, т. 1).
За первісним позовом позивач також заявив до стягнення 22685250 грн 00 коп. неустойки, 375410 грн 96 коп. 3% річних, 365400 грн 00 коп. інфляційних нарахувань за договором купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018 з посиланням, що всупереч п. 2.1 та 4.1 цього договору, якими передбачено передання продавцем покупцеві товару не пізніше 31.07.2019, товар було передано 28.12.2019.
Відповідач за первісним позовом у відзиві від 30.07.2021 проти задоволення останнього заперечує з посиланням на те, що:
- увесь обсяг насіння соняшнику, переданого ним позивачу у 2018 році через вагову елеватора ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД, було перероблено на олію, яку реалізовано;
- факт підписання графіку погашення боргу на суму 15000000 грн в період з 01.08.2019 по 16.08.2019 та 15382783,34 грн в період з 19.08.2019 по 01.09.2019;
- факт відкриття кримінального провадження за фактом шахрайських дій з боку посадових осіб ТОВ Торговий Дім Агродар за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;
- з моменту передачі товару на склад у продавця не виникає обов`язку щодо оплати вартості зберігання, оскільки ці витрати з моменту отримання товару відповідно до умов п. 4.2 договору та правил Інкотермс-2010 добровільно взяв на себе покупець.
Ухвалою від 05.08.2021 для спільного розгляду з первісним позовом суд прийняв зустрічний позов Селянського фермерського господарства Агротранс з вимогами про стягнення 23424604 грн. 00 коп. боргу, 5405054 грн. 11 коп. інфляційних нарахувань та 3% річних в сумі 2040828 грн. 51 коп. за договором купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на неналежне виконання ТОВ Торговий Дім Агродар п. 5.1 договору, за умовами якого покупець зобов`язаний здійснити передплату у розмірі 80% за рахунком фактури, а повний розрахунок провести не пізніше 01.08.2019 з моменту передачі товару та переходу права власності від продавця до покупця.
У відзиві від 17.08.2021 на зустрічний позов ТОВ Торговий Дім Агродар заперечує з посиланням на наступне:
- акти прийому-передачі товару №№ 1, 2, 3 складалися на виконання договору зберігання, а не договору купівлі-продажу;
- перехід права власності на товар пов`язаний з оформленням на нього передавальних документів, перелік яких передбачений умовами договору купівлі-продажу;
- на думку відповідача за зустрічним позовом, факт поставки товару відбувся 28.12.2019 та сторонами не узгоджено строк оплати тощо.
Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість первісного позову та повне задоволення зустрічного позову з огляду на наступне.
Так, спірні правовідносини сторін є такими, що регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, зокрема, главою 54 щодо купівлі-продажу та главою 66 щодо зберігання.
Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Щодо виконання договору зберігання, то ст. 943 цього Кодексу передбачено, що зберігач зобов`язаний виконувати свої обов`язки за договором зберігання особисто. Зберігач має право передати річ на зберігання іншій особі у разі, якщо він вимушений це зробити в інтересах поклажодавця і не має можливості отримати його згоду. Про передання речі на зберігання іншій особі зберігач зобов`язаний своєчасно повідомити поклажодавця. У разі передання зберігачем речі на зберігання іншій особі умови договору зберігання є чинними і первісний зберігач відповідає за дії особи, якій він передав річ на зберігання.
Як встановлено судом, зв`язок первісного та зустрічного позовів обумовлений тим, що є пов`язаними правовідносини зберігання та купівлі-продажу за укладеними договорами, а саме на зберігання за договором № 2 ХР від 01.09.2018 був переданий соняшник, який визначений сторонами предметом договору купівлі-продажу № 08/09-3 від 08.09.2018.
Такий висновок суд зробив, виходячи з наступного.
По-перше, в п. 3.2 договору зберігання сторони передбачили, що поклажодавець надає первинне право продажу майна, що знаходиться на зберіганні, зберігачу за ринковою ціною, що склалася у Луганській області на день продажу.
По-друге, в п. 4.2. договору № 08/09-3 купівлі-продажу соняшника сторони визначили базис поставки на умовах ЕХW, передача товару в ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД.
Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Згідно з ч. 4 ст. 267 ГК України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.
Відповідно до термінів, визначення яких міститься у пункті 2.19. Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", умови поставки - умови, визначені у договорах (контрактах), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України. Отже, суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати договори, використовуючи при цьому і правила Інкотермс - Правила Міжнародної торгової палати з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі в редакції 2010 року, які почали застосовуватися у світі з 01.01.2011.
Згідно з Інкотермс-2010 усі терміни для зручності в користуванні, що визначають умови поставки, поділяються на чотири групи: Е, F, C, D.
До групи Е входить термін ЕХW-EX WORKS/Франко-завод, що в перекладі означає "самовивіз". Термін "Франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад на складі).
Тобто, сторони погодили, що основні умови поставки товару визначаються ними відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс-2010.
По-третє, кількість соняшника за доданими до справи трьома Реєстрами товаро-транспортних накладних на доставку товару на склад за вересень, жовтень та листопад 2018 року на виконання договору купівлі-продажу повністю збігаються за кількістю за трьома актами прийому-передачі товару за договором зберігання № 1 від 30.09.2018, № 2 від 31.10.2018, № 3 від 30.11.2018.
В підтвердження поставки товару за договором купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018 сторони надали дві видаткові накладні № 157 від 24.06.2019 на суму 23424604 грн 63 коп. (арк. справи 84, т. 1) та № 183 від 28.12.2019 на суму 30390373 грн 73 коп., які оформлені з боку продавця Селянського фермерського господарства Агротранс та не підписані покупцем.
Позивач за первісним позовом ТОВ Торговий Дім Агродар стверджує про поставку товару 28.12.2019, проте жодних пояснень щодо причин не оформлення вказаних видаткових накладних не надає.
Таким чином, завданням суду є встановлення юридичного факту купівлі-продажу товару за договором купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018, укладеним між сторонами у справі.
Відповідно до ст. 334 ЦК України, яка регулює момент набуття права власності за договором, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
У договорі в п. 4.5 сторони встановили інше про перехід права власності від продавця до покупця через оформлення приймально-здавальних документів (рахунок-фактура, видаткова та податкова накладні).
Таким чином, за обставинами спору фактична передача товару відбувалась через завезення соняшника згідно доданих до справи численних товаро-транспортних накладних, про що зроблено відмітку вагової елеватора ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД, а видаткові накладні на увесь обсяг соняшника оформлені продавцем фактично через півроку та рік.
Відповідач за первісним позовом оформлення первинних документів із запізненням пояснює зволіканням іншої сторони.
Частиною 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який має відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Положення частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України в редакції, чинній станом на дату здійснення спірних поставок товару, об`єктом оподаткування є, зокрема операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до частин 198.1 та 198.2 статті 198 цього Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів. Датою виникнення прав платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до частин 201.1, 201.6, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 N 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Незважаючи на дефект видаткової накладної № 183 від 28.12.2019 через відсутність відміток про отримання товару покупцем, матеріалами справи підтверджується реальний рух активів соняшнику, завезеного продавцем на вагову елеватора ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД, що підтверджується доданими до справи товаро-транспортними накладними.
На підставі наведених норм чинного законодавства та з урахуванням того, що перехід права власності на товар має переважне значення у порівнянні з самим по собі фактом його фактичної передачі, суд встановлює юридичний факт купівлі-продажу соняшника за відповідним договором № 08/09-3 від 08.09.2018 на підставі видаткової накладної № 183 від 28.12.2019 на суму 30390373 грн 73 коп. та оформленої до неї податкової накладної № 155 від 28.12.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.
Зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст. 953 ЦК України).
За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача за первісним позовом про відсутність правовідносин зберігання як таких. Проте, у справі відсутні документи обліку соняшника на елеваторі третьої особи, що необхідно для перевірки тверджень про переробку цього товару одразу після завезення на склад та встановлення фактичного надання послуг зберігання.
У відповідності до ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.
Відповідач за первісним позовом звертає увагу суду на умови п. 10.1 договору купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018 про те, що цей договір замінює собою будь-яку іншу угоду по даному предмету, яку укладену раніше. Виходячи з цього, СФГ Агротранс вважає, що тим самим скасовано договір зберігання № 2 ХР від 01.09.2018.
Суд не може погодитись з таким обґрунтуванням, оскільки згідно із ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Також є хибними доводи СФГ Агротранс про те, що договір зберігання № 2 ХР від 01.09.2018 є попереднім договором, що спростовується змістом ст. 635 ЦК України. Обидва договори є різними за своєю правовою природою.
Відповідно до ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо зберігання припинилося достроково через обставини, за які зберігач не відповідає, він має право на пропорційну частину плати. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.
Щодо зобов`язання СФГ Агротранс, як поклажодавця оплатити послуги зберігання, то суд вважає, що в договорі зберігання № 2 ХР від 01.09.2018 не визначений строк такої оплати.
У первісному позові позивач посилається на ст. 946 ЦК України, але суд вважає, що цією нормою спірні правовідносини не регулюються. Зокрема, у спорі СФГ Агротранс не мав обов`язку забрати товар, оскільки з 28.12.2019 право власності на нього перейшло до покупця, тобто зберігача соняшника. Законодавцем врегульовані обов`язки по оплаті після закінчення строку зберігання, а не взагалі за договором зберігання, тому ст. 946 ЦК України не може бути застосована.
Позивач за первісним позовом не надав доказів звернення до відповідача з вимогою про оплату послуг зберігання у відповідності до ст. 530 ЦК України. До речі, п. 1.6 договору зберігання передбачає, що вартість послуг по зберіганню має враховуватись в ціні при продажу соняшника.
Щодо стягнення 22685250 грн 00 коп. неустойки, 375410 грн 96 коп. 3% річних, 365400 грн 00 коп. інфляційних нарахувань за договором купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018, то суд не вбачає підстав для застосування до продавця відповідальності за несвоєчасну поставку товару, оскільки 28.12.2019 відбулось оформлення переходу права власності на товар, який був поставлений у строк до 31.07.2019 (п. 4.1 договору), а саме у вересні, жовтні та грудні 2018 року.
Як вже було раніше зазначено судом позивач за первісним позовом помилково ототожнює фактичну передачу товару та документальне оформлення переходу права власності на цей товар.
За зустрічним позовом позивач просить суд стягнути 30382783 грн. 34 коп. боргу, 4019642 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань та 3% річних в сумі 1905123 грн. 38 коп. за договором купівлі-продажу соняшника № 08/09-3 від 08.09.2018.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За умовами договору купівлі-продажу соняшника строк оплати згідно п. 5.1 не пізніше 01.08.2019, а 26.07.2019 сторонами підписаний додаток до договору у вигляді Графіку погашення заборгованості, за яким 15000000,00 грн. мали б бути перераховані боржником з 01.08.2019 по 16.08.2019 та решта - 15382783,34 грн з 19.08.2019 по 01.09.2019.
Факти поставки товару на вказані суми підтверджуються видатковою накладною № 183 від 28.12.2019 та оформленою до неї податковою накладною № 155 від 28.12.2019, підписаними ТОВ Торговий Дім Агродар реєстрами товаро-транспортних накладних на доставку товару на склад за вересень, жовтень та листопад 2018 року (арк. справи 121, 158, 196, т. 1), а також наступними товаро-транспортними накладними, доданими до справи:
№ ТТНдатамаса бруттомаса нетто
3708.09.201855 т 320 кг37 т 540 кг
3808.09.201839 т 920 кг25 т 60 кг
3908.09.201835 т 920 кг21 т 760 кг
4008.09.201835 т 780 кг21 т 940 кг
4108.09.201844 т 040 кг27 т 760 кг
4208.09.201834 т 920 кг20 т 520 кг
4308.09.201853 т 060 кг35 т 760 кг
4408.09.201832 т 700 кг18 т 440 кг
4510.09.201852 т 900 кг35 т 40 кг
4610.09.201836 т 250 кг22 т 350 кг
4710.09.201854 т 960 кг37 т 660 кг
4810.09.201836 т 850 кг22 т 610 кг
4910.09.201840 т 630 кг25т 690 кг
5010.09.201844 т 750 кг28 т 570 кг
5111.09.201853 т 720 кг35 т 800 кг
5211.09.201837 т 940 кг37 т 940 кг
5311.09.201836 т 170 кг22 т 300 кг
5411.09.201840 т 570 кг25 т 530 кг
5512.09.201855 т 640 кг38 т 280 кг
5612.09.201840 т 010 кг25 т 30 кг
5712.09.201834 т 950 кг20 т 390 кг
5812.09.201834 т 310 кг20 т 90 кг
5913.09.201847 т 390 кг31 т 190 кг
6013.09.201855 т 440 кг38 т 140 кг
6114.09.201840 т 970 кг26 т 130 кг
6214.09.201836 т 530 кг22 т 650 кг
6315.09.201854 т 940 кг37 т 540 кг
6415.09.201837 т 530 кг23 т 290 кг
6515.09.201855 т36 т 540 кг
6617.09.201857 т 900 кг40 т 520 кг
6717.09.201835 т 190 кг20 т 830 кг
6817.09.201854 т 300 кг36 т 260 кг
6917.09.201834 т 730 кг20 т 470 кг
8828.09.201855 т 980 кг38 т 600 кг
8928.09.201853 т 520 кг35 т 500 кг
9029.09.201832 т 380 кг17 т 940 кг
9102.10.201835 т 870 кг21 т 870 кг
9204.10.201844 т 950 кг28 т 730 кг
9709.10.201833 т 120 кг18 т 880 кг
9816.10.201844 т 800 кг28 т 560 кг
9916.10.201835 т 770 кг21 т 870 кг
8727.09.201854 т 420 кг36 т 480 кг
8626.09.201835 т 650 кг21 т 230 кг
8526.09.201837 т 130 кг23 т 030 кг
8426.09.201845 т 870 кг29 т 550 кг
8226.09.201838 т 90 кг23 т 760 кг
8126.09.201854 т 600 кг37 т 040 кг
8025.09.201854 т 840 кг36 т 820 кг
7925.09.201834 т 690 кг20 т 570 кг
7825.09.201837 т 170 кг22 т 990 кг
7724.09.201854 т 800 кг37 т 600 кг
7523.09.201836 т 250 кг22 т 70 кг
7423.09.201856 т 440 кг38 т 500 кг
7323.09.201838 т 710 кг24 т 70 кг
7223.09.201854 т 320 кг36 т 980 кг
7123.09.201845 т 330 кг29 т 130 кг
7021.09.201858 т 180 кг40 т 880 кг
9609.10.201852 т 980 кг35 т 400 кг
9509.10.201830 т 480 кг16 т 300 кг
До ціни зустрічного позову позивач врахував також 665,46 т соняшника, який передавався на зберігання за договором № 1909-1СХ від 19.09.2018 та актами приймання-передачі від 28.09.2018, 25.10.2018, 02.11.2018 та вартість якого заявлена до сплати у рахунку № 37 на суму 30390373 грн 73 коп, видатковій накладній № 183 від 28.12.2019 за 2903,28 т (2237,82 т + 665,46 т) та у Графіку погашення боргу.
У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, до стягнення заявлені 1905123 грн. 38 коп. 3 % річних за період з 17.08.2019 по 26.09.2021 та 4019642 грн. 19 коп. інфляційних нарахувань за період з вересня 2019 року по серпень 2021 року.
Розрахунок заявлених вимог, наведений позивачем за зустрічним позовом, є вірним, перевіреним судом, таким, що відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи, тому зустрічний позов підлягає повному задоволенню.
Витрати по судовому збору за зустрічним позовом покладаються на відповідача за зустрічним позовом у відповідності до ст. 129 ГПК України.
У задоволенні первісного позову слід відмовити з підстав, вказаних вище. Витрати по судовому збору за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 53, 129, 232-233, 236-241, 247 ГПК України, суд
в и р і ш и в:
1. У задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Агродар, м. Харків, ідент. код 36036864 до Селянського фермерського господарства Агротранс, смт. Троїцьке Луганської області, ідент. код 31844388 про стягнення 23755100 грн 83 коп. відмовити.
2. Витрати по судовому збору за первісним позовом покласти на позивача за первісним позовом.
3. Позовні вимоги за зустрічним позовом Селянського фермерського господарства Агротранс, смт. Троїцьке Луганської області, ідент. код 31844388 до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Агродар, м. Харків, ідент. код 36036864 про стягнення 36307548 грн. 90 коп. задовольнити повністю.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення виготовлене 29.11.2021.
Суддя Наталія ЗЮБАНОВА