РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021Справа № 910/14947/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Седна Н»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія»

про стягнення 41 187,20 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Седна Н» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» про стягнення 41 187,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на виконання робіт та поставки матеріалів № 16/20-У від 01.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14947/21, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/14947/21 була надіслана на адреси сторін рекомендованими листами, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень позивачу та відповідачу.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 17.09.2021 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомленим про розгляд справи судом, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Седна Н» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» (далі - Покупець) було укладено договір № 16/20-У на виконання робіт та поставку матеріалів (надалі також - договір).

Згідно з п. 1.1 договору Постачальник бере на себе виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт (надалі - Роботи), з постачанням обладнання та матеріалів (надалі - Матеріали) згідно Специфікації (Додаток 1), згідно проекту "Проектування схеми видачі потужності сонячної електростанції 7 МВт ТОВ "Порт - Солар". Реконструкція РУ 35 кВ на ПС 35 кВ "КУТУЗОВА" з встановленням лінійних комірок 35 кВ Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 1 Том 7, СНЕSМ 33/06/18/22/06/18-ТМ в частині розділу "ТЕЛЕМЕХАНІКА", а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Матеріали, а також прийняти та оплатити виконані Роботи.

Як встановлено п. 1.2 договору найменування, кількість, вартість та строки поставки Матеріалів, найменування, вартість та строки виконання Робіт, а також адреса об`єкту, на який здійснюється поставка Матеріалів та на якому виконуються Роботи (надалі - Об`єкт Покупця), зазначаються у Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

П. 1.3 договору передбачено, що у відповідності до ст. 628 Цивільного кодексу України, цей Договір є змішаним договором, який містить в собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки та договору на виконання робіт.

Загальна вартість цього Договору, яка складається з вартості всього поставленого Матеріалу та всіх виконаних Робіт, становить - 291 826 грн. 00 коп., окрім того ПДВ 20 % - 58 365 грн. 20 коп., разом з ПДВ 20% - 350 191 (триста п`ятдесят тисяч сто дев`яносто одна) грн. 20 коп. та порядок розрахунків вказано в Специфікації (Додаток 1) (п.2.1 договору).

Вартість Матеріалів вказується у Специфікації (Додаток 1) та в накладних, які підписані Сторонами. п 2.2 договору)

У вартість Матеріалів включаються вартість тари, упаковки, маркування, митні витрати, доставки Матеріалів на Об`єкт Покупця (п. 2.3 договору).

Вартість Робіт вказується у Специфікації (Додаток 1) та в Актах приймання - передавання виконаних робіт, що підписано Сторонами. У вартість Робіт включаються всі витрати Постачальника, необхідні для виконання Робіт (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору постачальник зобов`язується виконати Роботи в строки та за адресою Об`єкта Покупця, згідно Специфікації (Додаток 1).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що належне виконання Постачальником Робіт (монтаж та/або пусконаладка та/або запуск в експлуатацію) оформляється (підтверджується) шляхом підписання Сторонами Акту приймання- передавання виконаних робіт.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що Покупець зобов`язаний підписати Акт приймання-передавання виконаних робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання зазначеного Акту від Постачальника. У разі, якщо Покупець відмовився підписати Акт приймання-передавання і виконаних робіт у вище зазначений термін, Покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів надати Постачальнику обґрунтовану письмову відмову від підписання Акту приймання-передавання виконаних робіт з обов`язковим зазначенням причин відмови

За порушення Покупцем строків оплати, встановлених у відповідних Специфікаціях, Покупець, на письмову вимогу Постачальника, зобов`язаний сплатити останньому за кожний деньпрострочення виконання зобов`язання по оплаті, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ,яка діяфа на момент нарахування пені (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 Специфікації до договору покупцем здійснюється попередня оплата за виконання Робіт у розмірі 80% їх вартості шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, що складає 131 596 грн. 00 коп., окрім того ПДВ 20% - 26 319 грн. 20 коп., разом з ПДВ 20% - 157 915 (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 20 коп. не менше ніж чим за 5 (п`ять) банківських днів до моменту отримання Матеріалів, та письмового повідомлення про необхідність оплати.

Відповідно до п. 7.2 Специфікації до договору остаточні розрахунки у розмірі 20% від вартості виконання Робіт, що складає 32 899 грн. 00 коп., окрім того ПДВ 20% - 6 579 грн. 80 коп., разом з ПДВ 20% - 39 478 (тридцать дев`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) 80 коп. здійснюється Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Актів приймання-передавання виконаних робіт.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов договору виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 197 394,00 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт № 21 від 04.06.2021. Відповідач в свою чергу провів розрахунок за виконані роботи у розмірі 80%, як визначено п. 7.1 Специфікації до договору. Проте, остаточний розрахунок (20% від вартості виконаних робіт) у розмірі 39 478,80 грн так і не було здійснено покупцем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як встановлено ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач виконав, а відповідач в свою чергу прийняв роботи за договором на суму 197 394,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт № 21 від 04.06.2021, що оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 Специфікації до договору покупцем здійснюється попередня оплата за виконання Робіт у розмірі 80% їх вартості шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, що складає 131 596 грн. 00 коп., окрім того ПДВ 20% - 26 319 грн. 20 коп., разом з ПДВ 20% - 157 915 (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 20 коп. не менше ніж чим за 5 (п`ять) банківських днів до моменту отримання Матеріалів, та письмового повідомлення про необхідність оплати. А остаточні розрахунки у розмірі 20% від вартості виконання Робіт, що складає 32 899 грн. 00 коп., окрім того ПДВ 20% - 6 579 грн. 80 коп., разом з ПДВ 20% - 39 478 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) 80 коп. здійснюється Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Актів приймання-передавання виконаних робіт.

Отже, з огляду на вказані положення Специфікації до договору, роботи мали бути оплачені у строк з 07.06.2021 по 18.06.2021 включно, однак відповідач не оплатив виконані роботи на суму 39 478,80 грн протягом цього строку.

За наведених обставин суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 39 478,80 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Отже, за наведених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 39 478,80 грн підлягають задоволенню.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 39,48 грн. та 3% річних у розмірі 269,32 грн. за період прострочення відповідача.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. (п.п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за період прострочки з 19.06.2021 по 09.09.2021 та інфляційних втрат за липень 2021 року, суд встановив правильність їх розрахунку, у зв`язку з чим вимоги про стягнення даних нарахувань у розмірі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 1399,60 грн за період прострочки з 19.06.2021 по 09.09.2021.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Як встановлено у п. 8.1 договору, за порушення відповідачем (Покупець) строків оплати встановлених у відповідних Специфікаціях, відповідач (Покупець) на письмову вимогу Постачальника, зобов`язаний сплатити останньому за кожний день прострочення виконання зобов`язання по оплаті, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у розмірі 1399,60 грн, суд зазначає про його правильність та обґрунтованість, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач в свою чергу обставин прострочення перед позивачем за договором не спростував, заперечень проти позову не навів.

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236- 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» (вул. Ломоносова, буд. 75-А, офіс 129, м. Київ, 03189, ідентифікаційний код 40094822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Седна Н» (просп. Академіка Глушка, 11-И, м. Одеса, 65113, ідентифікаційний код 38438326) борг у розмірі 39 478,80 грн, 3% річних у розмірі 269,32 грн, пеню у розмірі 1399,60 грн, інфляційні у розмірі 39,48 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22.11.2021

Суддя Т. Ю. Трофименко