ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Справа № 902/487/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В. , суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021р. (повний текст - 10.09.2021р.) у справі №902/487/21 (суддя Тварковський А.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, буд.9, м.Київ, 01011)

до: 1) Фізичної особи-підприємця Поворозника Василя Михайловича ( АДРЕСА_1 )

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про солідарне стягнення 334 171,70 грн заборгованості

за участі представників:

позивача - Майтапова В.Ю.;

відповідача-1 - не з`явився;

відповідача-2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021р. у справі №902/487/21 задоволено частково позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль". Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Поворозника Василя Михайловича на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 300557,52 грн - заборгованості за кредитом; 32764,13 грн - заборгованості за відсотками та 5012,58 грн - витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви. У задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовлено. Витрати на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову залишено за Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Апелянт вважає рішення незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, в частині відмовлення в задоволенні позовних вимог до фінансового поручителя ОСОБА_1 , яка повинна нести солідарну відповідальність на рівні з боржником.

Зазначає, що пославшись на те, що матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів отримання ОСОБА_1 вимоги (вих.№114/5-209146 від 08.02.2021р.), суд першої зробив передчасний висновок про відмову у солідарному стягненні. Не звернув увагу на те, що пред`явлення позову це також є вимога про усунення порушень зобов`язання.

При цьому скаржник посилається на положення ст.ст.509, 526, 527, 530, 536, 546, 554, 559, 610, 625 Цивільного кодексу України та п.п.2.2, 2.6 Договору поруки, п.п.5.1, 5.2 Кредитного договору.

На підставі викладеного просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021р. у справі №902/487/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким позов АТ «Райффайзен Банк» про солідарне стягнення заборгованості з Фізичної особи - підприємця Поворозника Василя Михайловича та ОСОБА_1 за кредитним договором №011/64695/531039 від 15.03.2019р. задовольнити повністю, а також стягнути з Фізичної особи - підприємця Поворозника Василя Михайловича та ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 7518,87 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021р. у справі №902/487/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на "10" листопада 2021 р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

10.11.2021р. на електронну адресу суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" надійшла заява в якій апелянт просить у разі відкладення судового засідання, призначеного на 10.11.2021р. об 11:00год. наступне судове засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів,

Ухвалою суду від 10.11.2021р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 24.11.2021р. об 11:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Забезпечено участь представника Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судове засідання представники відповідачів не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів прийшла до висновку розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.11.2021р. представник позивача підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, надала пояснення по справі. Просила скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким позов АТ «Райффайзен Банк» задовольнити повністю, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 7518,87 грн.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

15.03.2019р. між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Поворозником Василем Михайловичем (Позичальник, відповідач-1) укладено Кредитний договір №011/64695/531039.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (Кредит) у формі Невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 583000,00 грн, а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до Графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (Графік) та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором. Графік складається за формою згідно з Додатком 1 до Договору. Під "Невідновлювальною кредитною лінією" сторони розуміють форму видачі Кредиту частинами (траншами), при якій після отримання Позичальником повної суми кредитних коштів подальша видача кредитних коштів Позичальнику припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за Кредитом протягом строку дії Договору.

Кінцевий термін надання кредиту - 15.05.2019р. (останній день, коли Позичальник може звернутися до Кредитора з заявою про отримання траншу Кредиту) (п.1.2. Кредитного договору).

Згідно з п.1.3. Кредитного договору кінцевий термін погашення Кредиту Позичальником - 15.03.2022р. або інша дата, визначена відповідно до п.5.4. або статті 8 Договору (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за Договором).

Пунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки у розмірі 28 % річних, в т.ч. за користування Кредитом після настання кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 1.3. Договору. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених Договором.

Як погоджено п.2.3. Кредитного договору нарахування процентів за Кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості Позичальника за Кредитом протягом всього строку користування Кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі Кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі.

Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що виконання зобов`язань Позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за Договором, забезпечується порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений одразу ж після укладення договору, між Кредитором і ОСОБА_1 (Поручитель). Поручитель солідарно відповідає за виконання зобов`язань Позичальника, що виникли або виникнуть у майбутньому на підставі Договору. Забезпечення, зазначене в цьому пункті, оформлюється відповідним Договором поруки (Договір забезпечення).

За умовами п.5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором. Під поняттям "Погашення заборгованості" сторони розуміють повернення Позичальником Кредитору суми Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, сплати комісій, пені, штрафу та інших платежів, якщо такі матимуть місце, які передбачені Договором, в т.ч. відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Договору.

Як встановлено пп.8.1.3. Кредитного договору у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за Договором, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані), Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів) вжити один або декілька заходів, зокрема, вимагати дострокового повного/часткового виконання Позичальником зобов`язань за Договором.

Пунктом 8.3. Кредитного договору передбачено, що якщо Кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у підпунктах 8.1.1. - 8.1.3. пункту 8.1 цієї статті Договору, він повідомляє про це Позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання Кредитора щодо надання кредиту є припиненими з дати прийняття Кредитором відповідного рішення. Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні Кредитора і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше 30 календарного дня з дня направлення Кредитором Позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений менший строк). У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги Кредитор має право пред`явити вимогу Позичальнику/Поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за Договором, які не суперечать законодавству України.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до Договору (п.12.1. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили Графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів.

15.03.2019р. між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2) укладено Договір поруки №011/64695/531039 (Договір поруки), відповідно до п. 1.1. якого Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов`язаний повернути кредит у розмірі 583 000 грн, в порядку, передбаченому Кредитним договором, не пізніше 15.03.2022, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору; сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 28% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов`язані з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору.

Пунктом 1.2. Договору поруки визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань.

Згідно з п.2.2. Договору поруки Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі.

Як погоджено п.2.6. Договору поруки Поручитель зобов`язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання Позичальником Забезпечених зобов`язань перед Кредитором, отримувати інформацію про зміну забезпечених зобов`язань перед кредитором, отримувати інформацію про зміну Забезпечених зобов`язань.

Відповідно до п.6.1. Договору поруки визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору. До регулювання правовідносин, які не врегульовані цим договором, застосовуються відповідні норми чинного законодавства України.

Пунктом 7.2. Договору поруки погоджено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання і скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена договором, за кожним Забезпеченим зобов`язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного Забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного Забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до Поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для Забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого Забезпеченого зобов`язання.

На виконання умов укладеного Кредитного договору №011/64695/531039 від 15.03.2019р. на рахунок відповідача-1 було перераховано 583000 грн із призначенням платежу "Видача кредиту по КД011/64695/531039 від 15.03.2019р. та листа клієнта №б/н від 15.03.2019р. для (придбання дискової борони)", що підтверджується копією виписки по рахунку (т.1, арк.справи 9).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором в частині своєчасного повернення отриманих коштів та сплати відсотків за ФОП Поворозником Василем Михайловичем утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 300557,52 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 32764,13 грн, нарахована Банком відповідно до умов Договору, як підтверджується розрахунком заборгованості на 20.01.2021р. (т.1, арк.справи 7-8).

Враховуючи прострочення виконання відповідачем-1 договірних зобов`язань 10.02.2020р. позивачем на адресу Фізичної особи-підприємця Поворозника Василя Михайловича було направлено Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (вих.№114/5-209134 від 08.02.2021р.), у якій останньому повідомлено про наявність простроченої заборгованості перед Банком станом на 20.01.2021р., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 67357,52 грн та простроченої заборгованості за відсотками в сумі 31611,31 грн. Банк вимагав здійснити дострокове погашення Кредиту у повному обсязі, зокрема, 300557,52 грн - заборгованості по сумі Кредиту та 32764,13 грн - заборгованості за відсотками протягом не більш як 30 календарних днів з дати направлення такої вимоги.

Окрім того, 10.02.2020р. позивачем було направлено Вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідачу-2 (вих.№114/5-209146 від 08.02.2021р.), у якій АТ "Райффайзен Банк Аваль" повідомило, що відповідачем-1 порушено умови Кредитного договору, поручителем за яким є відповідач-2. Позивачем виставлено вимогу відповідачу-2 щодо погашення заборгованості у строк не пізніше 10 банківських днів з дати одержання вимоги.

Доказів реагування відповідачів на такі вимоги матеріали справи не містять.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як встановлено ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 3 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, пп.8.1.3. п.8.1. Договору сторони передбачили безумовне право позивача вимагати дострокового повного/часткового виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором.

Відповідно до п.8.3. Кредитного договору обов`язок дострокового виконання зобов`язання пов`язується з моментом направлення Кредитором Позичальнику відповідного повідомлення (вимоги), що було дотримано Банком. Погашення заборгованості за спливом 30 календарного дня з дня направлення відповідачу 1 вимоги матеріали справи не містять, що слугувало підставою для звернення позивача із відповідним позовом про стягнення заборгованості до суду.

Матеріалами справи підтверджується наявна заборгованість ФОП Поворозника Василя Михайловича за Договором, яка включає заборгованість за кредитом в розмірі 300557,52 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 32764,13 грн.

Факт існування такої заборгованості відповідача-1 перед позивачем витікає з умов укладеного між сторонами Договору та положень чинного законодавства.

При цьому відповідачем-1 доказів в спростування позовних вимог, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості не було подано до суду першої інстанції.

Частинами 1, 2 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як встановлено ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, пунктом 2.2. Договору поруки сторони передбачили обов`язок Поручителя здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги. Саме вимога Кредитора визначена єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі.

Разом з тим позивачем не було надано доказів отримання Поворозник Людмилою Миколаївною Вимоги (вих.№114/5-209146 від 08.02.2021р.), що за умовами Договору поруки визначено єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань.

За змістом ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Колегія суддів вважає, що Господарським судом Вінницької області була надана сторонам можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та оцінивши в апеляційному провадженні подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, з огляду на зазначені вище норми, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог лише щодо відповідача-1, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу-2 відповідної Вимоги як єдиного та достатнього доказу настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в силу умов п.2.2. Договору поруки.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.275-280 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Господарського суду Вінницької області від 31.08.2021р. у справі №902/487/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.11.2021р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.