ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.11.2021м. ДніпроСправа № 904/83/15 (904/9065/21)

Головуючий суддя Мельниченко І.Ф., суддя Євстигнеєва Н.М., суддя Татарчук В.О., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Дніпро

кредитори Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство №00021", м. Дніпро;

Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк;

Головне управління державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області, м. Дніпро;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Крос", м. Київ;

Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, м. Дніпро;

Фізична особа-підприємець Шевченко Олена Іванівна, м. Дніпро;

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про компенсацю збитків понесених підприємством Закрите акціонерне товариство "Гірмаш" в результаті бездіяльності ліквідатора Ольшанської Олени Сергіївни

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом зазначивши кредиторів у справі та не вказавши найменування відповідача до якого заявлено позовні вимоги, в якому просить:

- зобов`язати ОСОБА_2 внести, за рахунок власних коштів, на розрахунковий рахунок ЗАТ "Гірмаш" грошові кошти в сумі 1 964 894,00 грн.

- відсторонити арбітражного керуючого Ольшанську Олену Сергіївну від виконання обов`язків ліквідатора ЗАТ "Гірмаш".

Дослідивши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що остання підлягає поверненню позивачу без розгляду, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Так, позивачем у позовній заяві об`єднані вимоги про відшкодування шкоди, завданої умисними діями ліквідатора, які підлягають розгляду за правилами позовного провадження, та вимоги про відсторонення ліквідатора Ольшанської Олени Сергіївни від виконання зобов`язань ліквідатора ЗАТ "Гірмаш", розгляд яких відповідно до статті 28 Кодексом України з процедури банкрутства, здійснюється за клопотанням учасника провадження у справі про банкрутство, та не підлягають розгляду за правилами позовного провадження.

Отже, господарський суд дійшов висновку про те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

З огляду на викладене, позовна заява Фізичної особи ОСОБА_1 підлягає поверненню без розгляду.

Крім того, господарський суд звертає увагу на те, що позовна заява оформлена російською мовою.

Відповідно до статті 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частинами першою та другою статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

За статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року № 2-р/2018 Закон України «Про засади державної мовної політики» від 03 липня 2012 року № 5029-VI визнаний неконституційним та втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення.

Отже, Закон України «Про засади державної мовної політики» на момент складання даного позову та його подання є нечинним.

Тобто, чинним законодавством України не передбачено подачу до суду письмових процесуальних документів і доказів, які викладені недержавною мовою.

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене, позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

При цьому суд зауважує, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2014 року (справа № 21-227а14).

У разі, якщо позивач не володіє українською мовою, необхідно зазначити, що соціально незахищеним верствам населення Законом України «Про безоплатну правову допомогу» гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися за правовою допомогою до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Керуючись пунктом 2 частиною 5 статті 174, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Фізичній особі ОСОБА_1 позовну заяву без розгляду.

Додатки:

- позовна заява б/н від 18.119.2021 з додатками на 30-ти арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.11.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Ф. Мельниченко

Суддя Н.М. Євстигнеєва

Суддя В.О. Татарчук