ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 Справа № 904/1425/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Заступника Генерального прокуратура - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю"Феном вест", м.Дніпро

про стягнення 5736578,82 грн.

Представники:

Прокурор: Дичко С.М., посвідчення № 063512 від 20.0.2021

Від Позивача: Воложаніна О.Д., витяг з наказу №52 від 19.02.2020, представник

Від Відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Заступник Генерального прокуратура - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі-Позивач) 09.04.2019 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС КОНЕКШН" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС КОНЕКШН" на користь Міністерства оборони України штрафні санкції на загальну суму 5736578,82 грн., з яких: 4273084,70 грн. пеня, 1643494,12 грн. штраф;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС КОНЕКШН" на користь Генеральної прокуратури України судовий збір у розмірі 86048,68 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за договором №286/1/17/24 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

12.04.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 07.05.2019 о 11:00 год.

07.05.2019 ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання на 28.05.2019 о 09:30год.

24.05.2019 Прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України надано до суду клопотання №3-6-2612вих-19 від 23.05.2019 (арк.с. 97-98), в якому прокурор просить суд, відкласти підготовче засідання на іншу дату. Крім того, даним клопотанням прокурор просить суд, долучити до матеріалів справи копії наступних судових рішень:

рішення Господарського суду міста Києва у справі №904/9459/17 від 29.11.2018;

постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №904/9459/17 від 25.02.2019;

ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 про відкриття провадження у справі №904/1423/19;

доказів направлення клопотання сторонам по справі.

28.05.2019 на електронну адресу суду від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника у дане судове засідання.

28.05.2019 ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 27.06.2019. Підготовче судове засідання відкладено на 18.06.2019 о 09:30год.

18.06.2019 Прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України 18.06.2019 подав клопотання про зупинення провадження у справі, до вирішення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №904/9459/17, оскільки справа №904/1425/19 ґрунтується на строках виконання зобов`язання, встановлених в судових рішеннях у справі №904/9459/17, яке було скасовано та у якій відбудеться новий розгляд, що визначить строки виконання зобов`язання (арк.с. 152-153).

18.06.2019 ухвалою суду задоволено клопотання прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України про зупинення провадження. Зупинено підготовче провадження у справі №904/1425/19 до вирішення пов`язаної з нею справи №904/9459/17, що розглядається Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

01.07.2019 від Прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2019 по справі №904/9459/17, зі змісту резолютивної частини вказаної постанови вбачається те, що рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №904/9459/17 скасовані. Справа №904/9459/17 направлена на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

27.08.2021 Генеральна прокуратура звернулася із клопотанням про поновлення провадження у справі, оскільки обставини, що викликали зупинення провадження у справі №904/1425/19, усунуто.

05.10.2021 канцелярією суду зареєстровано заяву Відповідача щодо зміни найменування Відповідача.

06.09.2021 ухвалою суду поновлено провадження у справі №904/1425/19 та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні на 16.09.21 о 11:00год.

16.09.2021 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 05.10.2021 об 11:00 год.

05.10.2021 ухвалою суду змінено назву Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС КОНЕКШН" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном вест" та відкладено підготовче засідання на 02.11.2021 об 10:30 год.

02.11.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.11.2021 о 10:30год.

Відповідач в судові засідання призначені на 16.09.2021, 05.10.2021, 02.11.2021 та 18.11.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (арк.с. 189, 190, 217).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку Відповідача, належним чином сповіщеного про судове засідання, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.

В судовому засіданні 18.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

16.05.2019 Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (арк.с. 83-85), в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви щодо стягнення пені з ТОВ "ОПТІМУС КОНЕКШН" за період з 26.12.2017 по 08.04.2018 та відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу у повному обсязі через закінчення строку позовної давності.

06.06.2019 Прокурор військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України надав відповідь на відзив (арк.с. 139-142), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вважає, що строк позовної давності перервався.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

22.06.2017 року між Міністерством оборони України (далі-Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменування якого в подальшому змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС КОНЕКШН", Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном вест") (далі-Постачальник) укладено договір №286/1/17/24 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Постачальник зобов`язується постачити у 2017 році нафти і дистилятів (бензин) (лот 3 - бензин автомобільний А-80-Євро4-Е5 або еквівалент, а саме еквівалент паливо моторне альтернативне А-80А-ДЗ) (далі - продукція) для потреб Міністерства оборони України згідно Специфікації, а Замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією.

Специфікація

Найменування продукції - Паливо моторне альтернативне А-80А-ДЗ (61-013-2969);

ГОСТ, ГСТУ, ДСТУ.ТУ - ТУ У 24.6-3:2012 зізм. 1,2;

Строк постачання - до 30.10.2017 включно;

Одиниця виміру - тонн;

Запальна кількість - 2850,00;

Ціна за одиницю виміру продукції в грн (без ПДВ з витратами на завантаження продукції в місцях навантаження та транспортними витратами) - 21908,40;

Загальна сума вартості продукції в грн. (без ПДВ і витратами на завантаження продукції в місцях навантаження га транспортними витратами - 62 433 940,00;

Вартість продукції без ПДВ - 62 438 940,00;

Крім того ПДВ - 12 487 788,00;

Загальна вартість продукції з ПДВ - 74 926 728,00;

Загальна вартість продукції з ПДВ складає - 74 926 728,00.

3.1. Ціна договору становить: без ПДВ 62438940,00 грн, крім того ПДВ 12487788,00 грн. Ціна договору, що підлягає оплаті становить 74926728,00 грн, у тому числі податок на додану вартість, вартість вантажних робіт в місцях завантаження на транспортні витрати.

4.1. Розрахунок за фактично поставлену продукцію здійснюється протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором.

5.1. Продукція постачається на умовах DDP - склад Замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує ЇЇ збереження під час транспортування, вантажно - розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів установлених діючими технічними умовами.

10.1. Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 по справі №904/9459/17 внесено зміни до Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/17/24 від 22.06.2017, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд", встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі №904/9459/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2019 рішення господарського суду міста Києва від 29.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №904/9459/17 скасовано, справу №904/9459/17 направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 по справі №904/9459/17 внесено зміни до Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/17/24 від 22.06.2017, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд", встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 у справі №904/9459/17 залишено без змін.

Так, на виконання умов договору Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, частково поставивши до вказаної дати паливо у кількості 1956,945 тонни вартістю 51 448 240,61 грн, які оплачені Замовником відповідно до виставлених Виконавцем рахунків. Решту палива у кількості 893,055 тонни вартістю 23 478 487,39 грн оборонному відомству не поставив, що підтверджується відповідними актами приймання продукції №№838, 839, 29, 30, 840, 841, 28, 35, 841, 842, 36, 843, 37, 38, 39, 34 (арк.с. 16-47) та актом звіряння розрахунків, який направлений Відповідачу 18.01.2018, та який був залишений без розгляду та задоволення (арк.с. 50).

За порушення стоків постачання продукції Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості (п. 7.3.2. Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 4273084,70 грн, яка нарахована за період з 26.12.2017 по 25.06.2018.

Згідно з розрахунком Позивача сума штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості складає 1643494,12 грн.

Доказів погашення суми позову Відповідач на час розгляду справи суду не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Згідно зі статтею 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт З частини 2 статті 129 Конституції України).

Ураховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді і зазначив, що існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію: "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Водночас ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у судовому провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити обмеження повноважень і функцій прокурорів сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави" може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17, від 26.07.2018 у справі №926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Водночас із наведених вище положень законодавства вбачається, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянин й або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 № 926/979/19).

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист відповідних прав та інтересів (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18).

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. "Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Вказана позиція зазначена у постановах Верховного суду від 17.10.2018 (справа №910/11919/17) та від 23.04.2019 (справа № 918/47/18).

Так, у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

При цьому, п.п. 79, 80 зазначеної постанови визначено, що звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, визначеного ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Так, в матеріалах справи є звернення Генеральної прокуратури України до Міністерства оборони України листом вих.№03.04.2018 вих.№10/2/3-22530-19 (арк.с.60), в якому зазначається про наявність порушень вимог чинного законодавства в спірних правовідносинах та необхідність вжиття заходів на поновлення інтересів держави.

Враховуючи викладене, звернення прокурора у справі, що розглядається, з урахуванням вищезазначеної практики Верховного суду та Європейського Суду з прав людини, не суперечить вимогам чинного законодавства.

Так, правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України. До відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 і 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України:

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2.Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги про стягнення з Відповідача пені на суму 4 273 084,70 грн, яка нарахована Позивачем за період з 26.12.2017 по 25.06.2018, підлягають задоволенню частково на суму 1 925 235,97, оскільки Відповідачем 16.05.2019 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності згідно зі ст.258 ЦК України (арк.с. 83-85).

Так, обставини справи свідчать про те, що сума пені нарахована Позивачем, починаючи з 26.12.2017 по 25.06.2018, строк давності стягнення суми пені за цей період спливає відповідно з 25.12.2017 по 26.12.2018. Позов направлений до суду поштовою кореспонденцією 05.04.2019. У зв`язку з цим, стягненню підлягає пеня, яка розрахована за період з 05.04.2018 по 25.06.2018.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В силу ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Щодо стягнення суми штрафу у розмірі 7 відсотків вказаної вартості товару, яка складає 1643494,12 грн, суд відмовляє в цій частині позовних вимог, оскільки постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі № 904/9459/17, строк поставки продукції встановлено до 26.12.2017, відповідно останнім днем постачання продукції є 25.12.2017 включно.

Враховуючи пункт 7.3.2. Договору, датою нарахування штрафу є 25.01.2018 - 31-й день з моменту початку прострочки. Відповідності до положень частини 2 ст. 232 Цивільного кодексу України, строк позовної давності щодо стягнення штрафу сплив 25.01.2019, в той час як позов подано через поштову установу 05.04.2019, тому позовні вимоги щодо стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Аргументи прокурора про те, що у справі має місце переривання перебігу позовної давності, судом відхилюються, оскільки обставини, на які посилається прокурор, а саме звернення Відповідача у листопаді 2017 року з позовом до суду про внесення змін до договору №286/1/17/24 в частині перенесення строку постачання продукції з 30.10.2017 до 26.12.2017 (справа №904/9459/17) не є свідченням визнання Відповідачем обов`язку сплатити штрафні санкції.

6. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт прострочення поставки товару Відповідачем в узгоджені сторонами строки, суд задовольняє позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 1925235,97 грн пені. В решті позовних вимог суд відмовляє через пропуск строку позовної давності.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Заступника Генеральної прокуратури - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феном вест" задовольнити частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном вест" (49101, м.Дніпро, вул.Вознесенська, 25, к. 11, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ) пеню у розмірі 1925235,97 грн.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном вест" (49101, м.Дніпро, вул.Вознесенська, 25, к. 11, ) на користь Генеральної прокуратури України (01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15, ) 28878,54 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.11.2021

Суддя Н.Б. Кеся