ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2021 Справа № 917/1296/21

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Державної установи "Кременчуцька виховна колонія", 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лікаря О. Богаєвського, буд. 10/30

про стягнення 357 609,14 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" звернулося з позовом до Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" про стягнення заборгованості за Договором №5102 від 25.03.2021 р. в розмірі 357 609,14 грн. з них: 319 469,09 грн. - основної заборгованості, 26052,42 грн. - інфляційні нарахування, 12087,63 грн. - 3% річних (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.09.2021р.)

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 13.08.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Паламарчука В.В.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.08.2021р. порушено провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 23.09.2021р.

10.09.2021р. на електронну адресу суду (вхід. №10133) та 14.09.2021р. через канцелярію суду (вхід. №10260) від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимогах про стягнення заборгованості та зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

20.09.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вхід. №10465). У відповіді позивач вказує, що відповідачем частково погашено заборгованість за теплову енергію, а також відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань. До відповіді позивач додав клопотання про зменшення розміру позовних вимог та повернення надміру сплаченого судового збору. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідачем сплачено частину основного боргу у розмірі 1 468 487,82 грн.

Ухвалою від 21.09.2021 року судом відмовлено представнику позивача ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» адвокату О.В. Червоній у задоволенні клопотання №б/н від б/д (вхід. №9724 від 31.08.2021р.) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції 23.09.2021 р.

Від позивача 22.09.2021 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами (вхід. №10603).

22.09.2021 р. на електронну адресу суду та 23.09.2021р. через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вхід. №10574, №10657). У запереченнях відповідач просить суд в задоволенні позовних вимогах про стягнення заборгованості - відмолвити та зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування.

Ухвалою суду від 23.09.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2021р. Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про зменшення розміру позовних вимог та постановив позовні вимоги розглядати у новій редакції, а саме: про стягнення з відповідача 357 609,14 грн. з них: 319 469,09 грн. - основної заборгованості, 26052,42 грн. - інфляційні нарахування, 12087,63 грн. - 3% річних. Крім того, ухвалою суд повернув позивачу з Державного бюджету України - 22027,31 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №499 від 06.08.2021р. в сумі 27391,45 грн.

20.10.2021р. на електронну адресу суду та 21.10.2021р. на поштову адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вхід. №11563 та №11637) про приєднання до матеріалів справи платіжного доручення №1443 від 08.10.2021р., як доказ остаточного розрахунку вартості спожитої теплової енергії у розмірі 319469,09 грн.

Від позивача 23.10.2021р. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (вхід. №11667) та повернення з бюджету судового збору у розмірі 3 094,14 грн., у зв`язку з закриттям провадження по справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 319469,09 грн.

В ході розгляду даної справи господарським судом Полтавської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Згідно із ч. 1ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (а.с. 10). Відповідно до рішення №568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 25.04.2019 року надає послуги з теплопостачання.

Між ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (Виконавець) та Державною установою "Кременчуцька виховна колонія" (Споживач) 25 березня 2021 року було укладено договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії №5102 (далі - Договір, а.с. 4-9).

Відповідно до п.1.1.Договору, Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 1.3 договору визначено адресу Споживача: вулиця Лікаря О.Богаєвського, буд. 10/30, м.Кременчук Полтавської області, опалювальну площу будівлі, теплове навантаження будівлі споживача, наявність приладу обліку на об`єкті споживача

В п. 4.2 Договору визначено, що ціною послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на послугу на момент укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 Правил користування тепловою енергією (далі - Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 та розділу 4 Договору.

Згідно з п. 23 Правил розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п.3.6 Договору, споживач щомісяця до останнього дня включно розрахункового місяця подає виконавцю інформацію про фактичне споживання теплової енергії згідно показників приладу комерційного обліку теплової енергії. При відсутності даних показників комерційного обліку теплової енергії до останнього для включно розрахункового місяця кількість спожитої теплової енергії визначається виконавцем розрахунковим методом. До обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку або розрахунковим способом, додаються теплові втрати, згідно п.1.3.2. даного Договору.

Зняття споживачем показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії оформлюється Відомістю про фактичні покази розрахункових приладів обліку на підставі якої здійснюється розрахунок, оформлення рахунку та Акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії підтверджується споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого Акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії або відмови від його підпису, останній вважається дійним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками виконавця.

Згідно з п. 4.4 Договору, тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з першого по останнє число місяця, але не може перевищувати місяць.

В п. 4.5 Договору вказано, що виконавець формує та надсилає рахунок на оплату послуги та акт про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Рахунок надається на паперовому носії.

Згідно з п. 4.6 Договору, споживач здійснює оплату за цим Договором за спожиту послугу протягом семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивач у позові посилається на те, що на виконання умов договору за період березень 2021 року - квітень 2021 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 1 787 956,91 грн.

В підтвердження вказаного позивач надав акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії від 31.03.2021 на загальну суму 1 725 510,98 грн., від 30.04.2021 на загальну суму 62 445,93 грн. (а.с.19).

На оплату наданих послуг позивач виписав відповідачу відповідні рахунки за №№ 5102 від 31.03.2021, від 30.04.2021 (а.с. 14-16).

Факт вручення вказаних рахунків та актів відповідачу підтверджується реєстрами доставки рахунків та актів про обсяги спожитої теплової енергії за березень 2021 р., квітень 2021 р. (а.с. 17-18).

Відповідно до вказаних доказів загальна сума наданих послуг становить 1 787 956,91 грн.

Проте, споживач в порушення умов договору оплату за теплову енергію не здійснював. Станом на дату звернення до суду у відповідача виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 1 787 956,91 грн. та нараховано позивачем до стягнення 26 052,42 грн. - інфляційних нарахувань, 12 087,63 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Після порушення провадження по справі відповідачем здійснено оплату заборгованості за теплову енергію у розмірі 1 131 537,07 грн.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

За приписами ст. 1 Закону України № 2633-ІV від 02.06.2005 р. "Про теплопостачання" (із змінами та доповненнями, далі Закон України "Про теплопостачання") тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України та ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за договором № 5102 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 25.03.2021 року.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України надані позивачем послуги не оплатив, заборгованість відповідача станом на дату звернення до суду склала 1 787 956,91 грн. Після порушення провадження по справі відповідачем здійснено часткову оплату за теплову енергію у розмірі 1 131 537,07 грн.

21.10.2021р. відповідачем надано докази погашення заборгованості в розмірі 319 469,09 грн. за теплову енергію спожиту у спірний період, згідно платіжного доручення № 1443 від 08.10.2021р. У клопотанні від 23.10.2021р. (вхід. №11667) позивач підтверджує сплату залишку боргу за теплову енергію в розмірі 319 469,09 грн.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/1584/15, від 06.03.2019 у справі №914/130/16.

Провадження у справі відкрито 19.08.2021р.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача у сумі 319 469,09 грн. була сплачено після відкриття провадження у справі, то предмет позову в цій частині на момент винесення рішення відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення вказаної суми на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем правомірно заявлено до стягнення 26 052,42 грн. - інфляційних та 12 087,63 грн. - 3% річних. Перевірка правильності розрахунку 3% річних та інфляційних втрат здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач у відзиві заперечує проти стягнення інфляційних та 3% річних з тих підстав, що він є державною установою; для здійснення оплати за постачання теплової енергії отримує кошти з державного бюджету; платежі здійснюються у відповідності до вимог Бюджетного кодексу України, а тому порушення зобов`язання у даному випадку відсутнє. На підставі вищевикладеного відповідач також просить суд зменшити на 90% розмір штрафних санкцій.

Відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за договором та від відповідальності за невиконання цих зобов`язань. Враховуючи суму що підлягає до стягнення та для стимулювання виконання договірних зобов`язань судом вказані заперечення відхиляються.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 12 087,63 грн. - 3% річних та 26 052,42 грн. - інфляційних нарахувань підтверджені документально та нормами матеріального права а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі зменшення розміру позовних вимог та закриття провадження у справі.

Враховуючи клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору (вхід. №11667 від 23.10.2021р.), судовий збір в сумі 3 094,14 грн. підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.09.2021р.) - задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 319 469,09 грн. - основної заборгованості.

3. Стягнути з Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лікаря О. Богаєвського, буд. 10/30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ):

- інфляційні нарахування 26 052,42 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 12087,63грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в Полтавському відділенні АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" м.Полтава, МФО 305749, );

- 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору - на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в Полтавському відділенні АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" м.Полтава, МФО 305749, ).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) з Державного бюджету України 3 094,14 грн. судового збору, сплаченого за платіжними дорученнями: № 499 від 06.08.2021р. на суму 27 391,45 грн., оригінал якого залишається в матеріалах справи №917/1296/21.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Повне рішення складено та підписано 19.11.2021р.

Суддя Паламарчук В.В.