УХВАЛА

22 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 916/965/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б. Ю. (головуючий), Бенедисюка І. М. і Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Кур`єр» (далі - Товариство)

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021

зі справи № 916/965/21

за позовом Товариства

до приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство»

про стягнення 60 227,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.07.2021 позов задоволено повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2021 скасовано, а у задоволенні позову відмовлено.

01.11.2021 (згідно з відміткою «Укрпошта Експрес») Товариство звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021, а рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2021 залишити в силі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Товариства, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270,00 грн.

Предметом позову, з яким Товариство у 2021 році звернулося до господарського суду Одеської області про захист порушених прав, є стягнення 60 227,20 грн., а отже, ціна позову у справі № 916/965/21 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною відповідно до положень статей 12, 247 ГПК України.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Так, за твердженням скаржника, нормами ГПК України не врегульовано питання чи можуть бути прийняті і розглянуті у суді апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги, які виходять за межі доводів заперечень відповідача в суді першої інстанції та, які відповідно взагалі не розглядалися в суді першої інстанції, а невизначеність законодавчого регулювання цього питання, призводить до правової проблеми, щодо необхідності застосування аналогії закону, зокрема частини четвертої статті 165 ГПК України. Зокрема частиною четвертою статті 165 ГПК України передбачено, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. Товариство зазначає, що з урахуванням викладеного відповідач позбавляється права заперечувати проти таких обставин під час розгляду справи по суті, у тому числі в суді апеляційної інстанції, а тому на думку скаржника, суд апеляційної інстанції не може приймати і розглядати доводи апеляційної скарги, які виходять за межі доводів заперечень відповідача в суді першої інстанції та які відповідно взагалі не розглядалися в суді першої інстанції.

Водночас з огляду на зміст касаційної скарги доводи, наведені у ній скаржником, у контексті прийнятих у цій справі судових рішень не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. А зміст касаційної скарги, зводиться до висловлення незгоди з прийнятим судовим рішенням та викладення власного бачення у питанні застосування правових норм.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 зі справи № 916/965/21, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Кур`єр» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 зі справи № 916/965/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко