ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/1282/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця Калини Тетяни Вікторівни

до Фізичної особи-підприємця Герасимчук Олександра Миколайовича

про розірвання договору та стягнення 99 257,39 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Калини Тетяни Вікторівни (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Герасимчук Олександра Миколайовича (далі - відповідач) про розірвання Договору на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей № 2808-1-2020 від 28.08.2020 року та стягнення 99 257,39 грн. з яких 93 400,00 грн. основного боргу, 1 193,73 грн. 3% річних та 4 066,66 грн. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі № 911/1282/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Калиною Тетяною Вікторівною (далі - Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Герасимчуком Олександром Миколайовичем (далі -Виконавець) укладено Договір на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей № 2808-1-2020 від 28.08.2020 року (далі - Договір).

У відповідності до п. 1.1. Договору Замовник (позивач) доручає, а Виконавець (відповідач) зобов`язується виконати у відповідності до умов даного Договору наступні роботи: проектування (креслення), виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей, зі склом 6 мм + фацет, та кольором рам чорний 9005, одна розсувна створка (два комплекти).

Монтаж здійснюється за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 45, секція 4, кв. 3.

Згідно з п. 1.2. результатом робіт за даним Договором є: Перший етап - виготовлені та доставлені до місця проведення монтажних робіт (адреса зазначена в договорі) всі компоненти та комплектуючі для збірки кінцевої конструкції (сталеві каркаси, скло, метизи). Другий етап - повністю змонтовані та встановлені конструкції, підписання акту виконаних робіт.

Датою проведення монтажу визначено період з 16 по 21 листопада 2020 року, дата монтажу може змінюватися за домовленостями, монтажні роботи проводяться від 1-го до 3-х робочих днів. (п. 1.4. Договору).

Згідно з п. 1.6. Договору визначено, що старт робіт вважається розпочатим наступного робочого дня після укладення даного договору та перерахунків Замовником авансового платежу.

Пунктами 2.1-2.2.2. Договору Сторони узгодили, що вартість виконання роботи та транспортних витрат становить: 93 400 грн. за 11,2 кв.м.

Оплата здійснюється поетапно, наступним чином:

- платіж 90 %, що складає суму 84 060,00 грн. - перераховується Замовником в день укладання договору;

- платіж 10 %, що складає суму 9 340,00 грн. - перераховується Замовником в день закінчення робіт.

Відповідно до п. 2.4. Договору форма оплати визначається за усною домовленістю сторін.

Згідно з п. 4.1. Договору у випадку невиконання Виконавцем з вини Виконавця робіт або недосягнення показників, які передбачені діючим договором, кресленнями, усними домовленостями, а також листуванням (поштою, смс, viber, telegram), Замовник може розірвати договір та вимагати повернення коштів:

а) 100% всіх проведених платежів у випадку, якщо Виконавець не виготовив конструкції до оплати монтажу;

б) 30% всіх проведених платежів, разом з готовими конструкціями та комплектуючими до них у випадку, якщо Виконавцем не було встановлено та змонтовано конструкцій в дату, про яку домовилися Виконавець та Замовник за адресою монтажу.

У випадку, коли Замовник до моменту запуску виробництва з власних причин вирішив розірвати договір та повернути кошти, Виконавець має повернути кошти у розмірі 100% від всіх внесених платежів в період двох календарних місяців з дати письмової заяви Замовника про прохання розірвати договір. Якщо Замовник вирішив з власних причин розірвати договір, та повернути кошти вже після запуску конструкцій у виробництво, Виконавець має повернути кошти в розмірі 30% від всіх внесених платежів Замовником (пункт 4.2. Договору).

У відповідності до п. 11.1. строк дії Договору: початок - 28.08.2020 року, закінчення - 21.11.2020 року, але у будь-якому разі за фактичним закінченням робіт.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору відповідачем 28.08.2020 року виставлено рахунок № 34 на оплату по замовленню за виготовлення кімнатних перегородок та дверей згідно дизайн-макету та специфікацій у розмірі 93 400,00 грн. (у тому числі ПДВ 15 566,67).

Позивач оплатив вартість робіт згідно наданого рахунку в повному обсязі в сумі 93 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8306 від 31.08.2020 року.

В той же час, 19.10.2020 року листом відповідач повідомив позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань та пропонував змінити строк виконання зобов`язань.

З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав відповідачу лист б/н від 01.02.2021 року, яким повідомив про розірвання Договору та вимагав повернення сплачених коштів у відповідності до п. 4.1. Договору. Вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та задоволення. Копія вимоги від 01.02.2021 року наявна у матеріалах справи разом з доказами її направлення на юридичну адресу відповідача.

Відповідач станом на 26.04.2021 року передбачених Договором робіт не виконав, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати Договір № 2808-1-2020 від 28.08.2020 року на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей та стягнути з відповідача 93 400,00 грн. передплаченої суми.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 693 Цивільного кодексу України, зокрема, частинами 1-2 передбачено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно умов договору першим етапом у правовідносинах сторін є, фактично, купівля продаж продукції за попередньою оплатою і за умов виконання відповідачем цієї частини угоди сторони переходять до реалізації домовленостей щодо надання відповідачем послуг щодо монтажу придбаної позивачем продукції.

Як вбачається з матеріалів справи до етапу монтажу продукції сторони не дійшли з підстав не виконання відповідачем обов`язку передачі придбаного за передоплатою товару.

Відтак, суд констатує, що до спірних правовідносин підлягають до застосування положення Цивільного кодексу України щодо купівлі-продажу, зокрема ст.ст 692, 693 цього Кодексу в частині регулювання правовідносин оплати товару.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Як встановлено ст. ст. 614, 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ч. ч. 1,3 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено факт виконання позивачем пункту 2.2.1. Договору, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 8306 від 31.08.2020 року в сумі 93 400,00 грн.

Відтак вбачається, що попри наявність строку до 21.11.2020 року для виконання монтажних робіт, встановленого пунктом 1.4. Договору, відповідачем не було здійснено будь яких дій стосовно виконання умов Договору, зокрема, не було виготовлено та не доставлено до місця проведення монтажних робіт всі компоненти та комплектуючі для збірки кінцевої конструкції, придбані позивачем.

Між тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідачем, під час розгляду даної справи, не було надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача щодо прострочення зобов`язань за Договором.

Отже, відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд даної справи, не вчинив жодних дій щодо подання до суду доказів, які б підтверджували своєчасне виконання ним умов укладеного з позивачем Договору та/або пояснень щодо неможливості подання таких доказів з причин, що не залежать від його волі.

Позивачем надсилався лист з вимогою б/н від 01.02.2021 року, яким повідомив про розірвання Договору та вимагав повернення сплачених коштів у відповідності до п. 4.1. Договору на адресу відповідача, відповіді на який не надійшло.

Отже, у зв`язку з не переданням придбаного товару у строк до 21.11.2020 року визначений Договором, а також станом на день подання позову, про що вказано позивачем у позовній заяві, у останнього існують обґрунтовані підстави для пред`явлення до суду позову з вимогою про розірвання Договору.

Договором передбачена можливість Замовником розірвати договір та вимагати повернення коштів у разів невиконання виконавцем робіт або недосягнення показників, які передбачені діючим договором, у відповідності до пункті 4.1. зазначеного Договору.

А відтак, керуючись ст. 651 Цивільного кодексу України та з огляду на наявність у Договорі умов за яких замовник може розірвати Договір, суд дійшов висновку про розірвання спірного Договору.

Як вбачається із змісту ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Також, суд звертає увагу, що порушене право позивача щодо неповернення відповідачем оплаченої попередньої оплати підлягає захисту у порядку ст. 693 Цивільного кодексу України та вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 93 400,00 грн. є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, покладених на нього зобов`язань за Договором, позивач, просить стягнути з відповідача 1 193,73 грн. 3% річних та 4 066,66 грн. інфляційних за період з 22.11.2020 року по 26.04.2021 року в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання монтажних робіт, в межах яких відповідач повинен був виконати погоджені сторонами роботи.

Зобов`язання виконати роботи за своєю природою не є грошовим зобов`язанням.

Відтак, стягнення з відповідача суми попередньої оплати, перерахованої за спірним Договором, починаючи з 22.11.2020 року не вважається грошовим зобов`язанням у розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, зобов`язання з повернення суми попередньої оплати, враховуючи ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що якщо строк (термін) виконання обов`язку боржником не встановлений, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, стало грошовим на 8-й день після надіслання вимоги про повернення коштів (надіслано 01.02.2021 року), а саме 09.02.2021 року, відтак, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних є правомірними та обґрунтованими починаючи з 09.02.2021 року, а позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних за період з 22.11.2020 року по 26.04.2021 року, тобто починається з дати, коли прострочення виконання грошового зобов`язання ще не настало.

У зв`язку з чим, судом було здійснено за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга Закон», правильний розрахунок 3% річних та інфляційних за період з 09.02.2021 року по 26.04.2021 року на заявлені суми боргу згідно з яким з відповідача підлягає стягненню 591,11 грн. 3% річних та 3 209,24 грн. інфляційних.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення 3% річних та інфляційних підлягають частковому задоволенню в сумах 591,11 грн. 3% річних та 3 209,24 грн. інфляційних. В решті задоволенню не підлягає.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в частині розірвання Договору на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей № 2808-1-2020 від 28.08.2020 року та стягнення 97 200,35 грн. з яких 93 400,00 грн. основного боргу, 591,11 грн. 3% річних та 3 209,24 грн. інфляційних. В решті вимог про стягнення 605,62 грн. 3% річних та 1 451,42 грн. інфляційних позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4 406,04 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні задовольнити частково.

2. Розірвати Договір на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей № 2808-1-2020 від 28.08.2020 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем Калиною Тетяною Вікторівною та Фізичною особою-підприємцем Герасимчуком Олександром Миколайовичем.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Герасимчука Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Калини Тетяни Вікторівни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) 93 400 (дев`яносто три тисячі чотириста) грн. 00 коп. основного боргу, 591 (п`ятсот дев`яносто одну) грн. 11 коп. 3 % річних, 3 209 (три тисячі двісті дев`ять) грн. 24 коп. інфляційних та 4 406 (чотири тисячі чотириста шість) грн. 04 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено: 12.11.2021 р.

Суддя Т.П. Карпечкін