РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2021Справа № 910/15396/21
За позовом Дочірнього підприємства логістичної компанії «Ексім-Юніверс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Вей Логістик»

про стягнення 10 500, 00 грн,

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство логістична компанія «Ексім-Юніверс» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Вей Логістик» (надалі-відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 10 500, 00 грн.

Позовні вимоги з посиланням на ст. 207, 626, 638, 903, 909 Цивільного кодексу України, ст. 181, 193, 307 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором надання та організації послуг №-00000281 від 13.11.2019, в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг з перевезення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/15396/21, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

25.10.2021 від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла заява про долучення документів та підтвердження, що станом на 19.10.2021 ціна позову залишається незмінною.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження в справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03187, місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 15, офіс 17.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження в справі від 23.09.2021 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 року N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Із залученого до матеріалів справи листа, в якому відповідачу направлялась копія ухвали, вбачається, що даний лист, направлений за офіційною адресою місцезнаходження відповідача згідно ЄДР, був повернутий суду поштою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення його до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим відповідачем надаються до ЄДР відомості, щодо офіційної адреси його місцезнаходження.

Тому, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений в праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №910/15396/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.11.2019 між позивачем (надалі - перевізник) та відповідачем (надалі - експедитор) укладено договір надання та організації послуг №-00000281 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого перевізник зобов`язується перевезти наданий йому експедитором вантаж у міжнародному та/або в міжміському сполученні з пункту відправлення до пункту призначення і видати вантаж вантажоодержувачеві або іншій уповноваженій на одержання вантажу особі, а експедитор, після прийняття перевезення, відповідно до умов цього договору, зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п. 1.2. договору перевізник зобов`язується надавати інші послуги, що додатково передбачені цим договором, заявкою до нього, а експедитор зобов`язується, після прийняття наданих послуг, сплачувати за них обумовлену плату.

Згідно п. 1.3. договору перевізник здійснює перевезення автомобільним транспортом (тягачем, з причепом/напівпричепом).

У пункті 1.4. договору сторони погодили, що експедитор може виступати від імені, за дорученням та за рахунок свого клієнта. Крім того, експедитор може виступати і від свого імені. Перевізник гарантує наявність всіх необхідних ліцензій, дозволів та інших документів, які потрібні для безперешкодного виконання перевезень, надання інших послуг, у відповідності до умов цього договору.

Конкретні умови кожного перевезення зазначаються сторонами в разових договорах - заявках (далі - заявка), які при підписанні сторонами стають невід`ємними частинами цього договору. Підписані сторонами умови заявки мають пріоритетну силу щодо умов цього договору. Сторони керуються умовами договору, якщо ці умови не змінені заявкою (п. 1.5. договору).

Пунктом 1.6. договору встановлено, що вартість всіх перевезень та наданих послуг в рамках даного договору сумарно становить загальну ціну договору.

Згідно п. 2.1. договору експедитор зобов`язується:

2.1.1. Надавати перевізнику заявку на перевезення не пізніше, ніж за три години до запланованої дати та часу завантаження. Заявки можуть подаватися за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти. В заявці сторони зазначають дату і адресу завантаження/розвантаження, назву вантажовідправника/вантажоодержувача, час подачі автомобіля, місце митного оформлення вантажу в країні відправлення та призначення і митні переходи, дані про вантаж, маршрут, державний номер автомобіля (тягача, причепа/напівпричепа), що буде здійснювати перевезення, додаткові вимоги до автомобіля, контактні дані водія, вартість перевезення, додаткові умови перевезення тощо;

2.1.2. Надати перевізнику всі необхідні документи на вантаж;

2.1.4. Здійснювати оплату перевізнику в порядку та згідно умов заявок та договору.

Відповідно до п. 2.2. договору перевізник зобов`язується:

2.2.1. Забезпечити виконання всіх зобов`язань, зазначених у підтвердженій заявці.

2.2.2. Не пізніше, ніж через 2 години після отримання заявки, направляти експедитору підписану заявку, в якій вказати всю інформацію, відповідно до п. 2.1.1. цього договору, а також надати експедитору копію техпаспорту на автомобіль та копію паспорта водія, що буде здійснювати перевезення.

2.2.16. Вчасно доставити вантаж із супровідними до нього документами в пункт призначення у вигляді і кількості, що був прийнятий до перевезення, і видати їх лише особі, що зазначена у товарно-транспортній накладній/CMR та заявці.

2.2.17. Надати Експедитору протягом чотирьох робочих днів з моменту розвантаження автомобіля оригінали наступних документів, які є підтвердженням виконаного перевезення та підставою для оплати: рахунок - фактура по кожному рейсу із обов`язковим зазначенням номеру заявки; оригінальна ТТН/CMR з відміткою вантажовідправника, перевізника, вантажоодержувача про отримання вантажу; акт наданих послуг з обов`язковим зазначенням маршруту, № ТТН/CMR, вартості наданих послуг, суми ПДВ; довіреність від вантажоодержувача на отримання вантажу; додатково, якщо були складені - акт про недостачу/пошкодження вантажу, акт огляду вантажу, акт запізнення, акт порушення температурного режиму, інші документи, які свідчать про порушення зобов`язань; картка на перевезення, маршрутний лист; податкова накладна (оформлена відповідно до вимог податкового законодавства (для платників ПДВ). У випадку ненадання експедитору вищевказаних документів (надання не всіх документів), оплата за перевезення не здійснюється. При цьому перевізник не має право притримувати вантаж в якості забезпечення експедитором зобов`язань по оплаті.

У пункту 4.1.3. договору сторони погодили, що вартість послуг по кожному окремому перевезенні визначається у заявці на перевезення.

Експедитор проводить оплату за відповідне перевезення на протязі 20-ти банківських днів після отримання від перевізника всіх оригінальних документів, вказаних в п. 2.2.17. договору, якщо інший строк оплати не вказаний в заявці, та виключно після реєстрації перевізником виписаної ним податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) у відповідності до вимог Податкового кодексу України. Сторони домовились, що перевізник зобов`язується зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 днів з моменту її складання (п. 3.2. договору).

Згідно п. 8.1. договору скріплення печатками сторін цього договору та всіх додатків та/або додаткових угод до нього, є обов`язковим. Цей договір та всі додатки та/або додаткові угоди до нього набирають чинності та підлягають виконанню сторонами за умови підписання уповноваженими представниками сторін та обов`язкового скріплення печатками сторін. Договір, заявки, зміни та доповнення до договору, підписані сторонами, скріплені їх печатками та отриманні за допомогою факсимільного зв`язку чи електронної пошти, мають юридичну силу оригіналу та є належним юридичним доказом в судових інстанціях щодо існування господарських відносин між сторонами. Сторони зобов`язуються обмінятися оригінальними примірниками цих документів на протязі трьох робочих днів з моменту їх підписання. Сторони констатують, що скріплення печаткою (штампом) підпису особи, яка підписала договір/заявку від імені експедитора/перевізника, є належним доказом того, що така особа має право підпису відповідних документів.

У пункті 8.15. договору встановлено, що сторони погоджуються використовувати при здійсненні своєї діяльності електронні документи та призначений для цього електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП). Сторони визнають будь - які документи, складені та надані будь-якою стороною іншій в електронному вигляді із застосуванням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що ЕЦП за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) сторін у разі, якщо: ЕЦП підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному в сертифікаті.

Договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до 31.12.2019. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомить одна одну про бажання розірвати його, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний рік (п. 8.12. договору).

05.05.2021 сторонами погоджено разовий договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом № ГЛ000000253 до договору (надалі - заявка) про таке:

маршрут: Україна, Київська обл., м. Бровари, Онікієнко 129а - Україна, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Цитрусова 9 А;

дата завантаження: 05.05.2021 13:00:00;

адреса завантаження: Україна, Київська обл., м. Бровари, Онікієнко 129а;

дата розвантаження: 06.05.2021 09:00:00;

адреса розвантаження: Україна, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Цитрусова 9 А;

найменування вантажу: медикаменти згідно ТТН;

вартість перевезення: 10 500 з ПДВ 20%;

порядок і строки оплати: 20 б.д. після отримання оригіналів;

відповідальний за оплату: ОСОБА_1;

марка, та номер, рухомого складу: НОМЕР_2 ДАФ (Тягач) / НОМЕР_1 ;

П.І.Б., паспортні дані водія та його номер телефону: Броновський Віталій Вячеславович.

Згідно пункту 6. заявки перевізник зобов`язується протягом чотирьох днів з моменту розвантаження надіслати експедитору поштовим відправленням з повідомленням про вручення документи, передбачені даною заявкою та договором, які свідчать про належне виконання перевезення.

У пункті 9. заявки сторони погодили, що вони зобов`язуються обмінятися оригінальними примірниками цього разового договору - заявки на протязі трьох робочих днів з моменту його підписання та погоджено перелік потрібних дня оплати документів: акт виконаних робіт; ТТН; рахунок; податкова накладна, зареєстрована в ЄРПН; заявка.

На виконання умов договору та заявки позивачем надано відповідачу послуги на суму 10 500, 00 грн, складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000002108 від 06.05.2021 та виставлено рахунок-фактуру № 000002108 від 06.05.2021 на оплату послуг на суму 10 500, 00 грн.

Також на виконання заявки складено товарно-транспортну накладну № 1449071 від 05.05.2021.

Крім того, позивачем було здійснено реєстрацію податкової накладної № 99 від 06.05.2021 у ЄРПН 28.05.2021 що підтверджується квитанцію про реєстрацію.

Як вказує позивач 02.06.2021 ним направлено відповідачу оригінали товарно-транспортної накладної № 1449071 від 05.05.2021, видаткових накладних, доручення, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000002108 від 06.05.2021 та рахунок-фактуру № 000002108 від 06.05.2021 на підтвердження чого надає копію експрес-накладної Нової Пошти за №9625.

12.07.2021 позивачем направлено відповідачу претензію за № 06/07/2021 у якій позивач просив оплатити відповідача послуги з перевезення вантажів у загальній сумі 32 000, 00 грн, за заявкою № ГЛ000000182 від 08.04.2021 на суму 10 500, 00 грн, за заявкою № ГЛ000000220 від 22.04.2021 на суму 11 000, 00 грн та за заявкою № ГЛ000000253 від 05.05.2021 на суму 10 500, 00 грн.

Направлення вказаної вище претензії та направлення товарно-транспортної накладної № 1449071 від 05.05.2021, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000002108 від 06.05.2021, рахунку-фактури № 000002108 від 06.05.2021 і податкової накладної № 99 від 06.05.2021, підтверджується описом вкладення та чеком Укрпошти № 960.

Як зазначає позивач, відповідачем за дві заявки на рахунок позивача перераховано 07.07.2021 оплату за послуги в сумі 10 500, 00 грн та 16.07.2021 у сумі 11 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 476 від 07.07.2021 та № 506 від 16.07.2021 відповідно.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг, з огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача 10 500, 00 грн основного боргу.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Як убачається з наявних у матеріалах справи документів, на підставі договору та за заявкою № ГЛ000000253 від 05.05.2021, позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги з перевезення вантажів на загальну суму 10 500, 00 грн, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000002108 від 06.05.2021.

28.05.2021 позивачем було здійснено реєстрацію податкової накладної № 99 від 06.05.2021 у ЄРПН, що підтверджується квитанцію про реєстрацію.

У пункті 3.2. договору, сторони погодили, що відповідач проводить оплату за відповідне перевезення на протязі 20-ти банківських днів після отримання від перевізника всіх оригінальних документів, вказаних в п. 2.2.17. договору, якщо інший строк оплати не вказаний в заявці, та виключно після реєстрації перевізником виписаної ним податкової накладної в ЄРПН у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Також у пункті 9. договору-заявку № ГЛ000000253 від 05.05.2021 сторонами погоджено перелік потрібних дня оплати документів, а саме: акт виконаних робіт; ТТН; рахунок; податкова накладна, зареєстрована в ЄРПН; заявка.

Повторне направлення в копіях договору-заявку № ГЛ000000253 від 05.05.2021, товарно-транспортної накладної № 1449071 від 05.05.2021, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000002108 від 06.05.2021, рахунку-фактуру № 000002108 від 06.05.2021 і податкової накладної № 99 від 06.05.2021 підтверджується описом вкладення та чеком Укрпошти за № 960 від 12.07.2021.

Однак відповідачем не було вчинено жодних дій на виконання договору, щодо своєчасної оплати наданих послуг перевезення.

Отже, загальна сума заборгованості за надані послуги складає 10 500, 00 грн.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Враховуючи, що сума заборгованості за надані послуги в розмірі 10 500, 00 грн станом на день прийняття рішення відповідачем не сплачена, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт надання/отримання послуг документально підтверджено, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 10 500, 00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її сплати не надано.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 10 500, 00 грн основного боргу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Вей Логістик» (03187, місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 15, офіс 17, ідентифікаційний код 38376417) на користь Дочірнього підприємства логістичної компанії «Ексім-Юніверс» (49000, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, будинок 227, ідентифікаційний код 37006034) 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. основного боргу, та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А.Карабань