РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2021Справа № 810/1643/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до 1. Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Дмитра Сергійовича

2. Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт"

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

про визнання протиправним та скасування рішення

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - позивач, АТ "Ощадбанк") звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Дмитра Сергійовича (далі - відповідач, держреєстратор Мельник Д.С.), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Дмитра Сергійовича від 28.12.2016 про внесення запису №18368404 від 27.12.2016 про іпотеку нерухомого майна: рибного ярмарку та комплексу по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістік центр "Скандинавія", розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р- н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а (відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: адміністративний комплекс, літера А, загальною площею 1237,2 кв. м, рибний ярмарок, літера Б, загальною площею 2983 кв. м, комплекс по зберіганню продуктів харчування, літера В, загальною площею 16522,2 кв. м, насосна підстанція, літера Г, загальною площею 37,5 кв. м, механічна майстерня, літера Д, загальною площею 128,7 кв. м), внесеного на підставі дублікату договору іпотеки №1881 від 07.11.2016, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

В обґрунтування своєї правової позиції позивач вказував на те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення наявним був запис про іпотеку №10132276 з відміткою про припинення, внесений на підставі договору іпотеки від 31.05.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 2614, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

На думку позивача, оскаржуване рішення порушує права Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", як іпотекодержателя спірного об`єкту нерухомості, зазначене рішення відповідача не можна вважати законним, прийнятим відповідно до порядку державної реєстрації прав та їх обтяжень, у зв`язку з чим АТ "Ощадбанк" вважає, що дане рішення підлягає скасуванню.

За вказаним позовом Київським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі №810/1643/17 а постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021 закрито провадження справі №810/1643/17 з підстав, визначених у пункті 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки спір у даній справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 суд задовольнив заяву представника Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Карпінського С.В. про направлення справи за встановленою юрисдикцією та передав справу №810/1643/17 до Господарського суду міста Києва.

27.04.2021 матеріали справи №810/1643/17 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу №810/1643/17 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 26.05.2021.

17.05.2021 до відділу діловодства суду надійшло повідомлення Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово", у якому останнє повідомило, що державний реєстратор Мельник Д.С. був звільнений з КП КОР "Готово" 31.07.2017 за угодою сторін, тому передати йому дану ухвалу не вважається за можливе.

У судовому засіданні 26.05.2021 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 09.06.2021, в якому суд на місці ухвалив направити запит Комунальному підприємству Київської обласної ради "Готово" щодо надання інформації та відкласти підтоговче засідання на 30.06.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 суд витребував у Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" належним чином завірені копії документів, які стали підставою для прийняття рішення №3239922 від 28.12.2016 про внесення запису №18368404 від 27.12.2016, та інформацію про наявність вказаного запису станом на момент винесення даної ухвали.

22.06.2021 до відділу діловодства суду надійшов лист Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" на виконання вимог ухвали суду про витребування документів, у відповідності до якого вказувало на те, що: Комунальне підприємство Київської обласної ради "Готово" не є суб`єктом зберігання реєстраційних справ, а тому відповідні матеріали реєстраційної справи не зберігаються на підприємстві; відповідальність за передачу реєстраційної справи до належного суб`єкту зберігання реєстраційних справи несе державний реєстратор; станом на сьогодні державний реєстратор Мельник Д.С., який проводив запитувану реєстраційну дію, не працює в КП КОР "Готово". Крім того, інформувало, що 31.07.2019 наказом Міністерства юстиції України №2364/5 скасовано акредитацію КП КОР "Готово" як суб`єкта державної реєстрації, а тому станом на сьогоднішній день у КП КОР "Готово" відсутні повноваження у сферах державної реєстрації та доступу до державних реєстрів.

У судовому засіданні 30.06.2021 за клопотанням представника позивача суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 28.07.2021, в якому суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 11.08.2021.

03.08.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, у відповідності до якого просив залучити до участі у справі в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство "Златобанк" як особу, в інтересах якої безпосередньо було вчинено оскаржуване рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2021 задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Публічне акціонерне товариство "Златобанк" (далі - відповідач 2, ПАТ "Златобанк"), підготовче засідання відкладено на 15.09.2021.

У судовому засіданні 15.09.2021 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні 29.09.2021.

29.09.2021 через відділ діловодства суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідачів.

У судовому засіданні 29.09.2021 судом заслухано думку представника позивача та третьої особи, відкладено розгляд клопотання ТОВ "Біпродукт" до наступного судового засідання з метою надання часу учасникам процесу для ознайомлення з клопотанням, розгляд справи відкладено на 20.10.2021.

19.10.2021 засобами електронного зв`язку представником третьої особи подано заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ "ТЛК "Арктика".

У судовому засіданні 20.10.2021 суд на місці ухвалив залишити без розгляду заяву ТОВ "Біпродукт" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів та за клопотанням представника позивача відкладено розгляд справи на 27.10.2021.

20.10.2021 через відділ діловодства суду представником ТОВ "Біпродукт" подано заяву про заміну відповідача правонаступником, у відповідності до якої просив замінити відповідача 2 у справі №810/1643/17 - АТ "Златобанк", його правонаступником у спірних правовідносинах - ТОВ "Біпродукт".

В обґрунтування такої заяви заявник вказував на те, що внаслідок звернення стягнення ПАТ "Златобанк" на предмет застави за договором №3 застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" від 06.06.2011, що належав ТОВ "Біпродукт", припинилися правовідносини між АТ "Златобанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика" за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010, а відтак, і будь-які відносини між такими особами щодо забезпечення виконань зобов`язань за таким кредитним договором, в той час як відповідні права вимоги в межах виконаного за кредитним договором перейшли до ТОВ "Біпродукт".

Наведене, на думку, ТОВ "Біпродукт" свідчить про те, що відбулась фактична заміна заінтересованої особи у відносинах, пов`язаних із питанням законності запису про іпотеку, яка виникла згідно договору іпотеки від 31.05.2012, а відтак, існують правові підстави для заміни відповідача-2 його правонаступником.

27.10.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано заперечення на заяву ТОВ "Біпродукт" про заміну відповідача правонаступником, за змістом якого вказував, зокрема, на те, що договір іпотеки від 31.05.2012 забезпечує виконання зобовязань не лише за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010, укладеним з ТОВ "ТЛК "Арктика", а й за кредитними договорами №123/12-KLMV від 30.05.2012, укладеним з ТОВ "Пашківочка", та №110/12-KL, укладеним з ТОВ "Пашківка", у зв`язку з чим відсутні правові підстави для правонаступництва в цілому.

У судовому засіданні 27.10.2021 суд на місці ухвалив відкласти вирішення заяви ТОВ "Біпродукт" до наступного судового засідання, відкласти розгляд справи на 03.11.2021.

У судовому засіданні 03.11.2021 суд заслухав думку учасників стосовно заяви ТОВ "Біпродукт" про заміну відповідача правонаступником, дослідив заяву та додані до неї матеріали й прийшов до висновку про необхідність його часткового задоволення.

Ухвалою суду від 03.11.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Біпродукт» про заміну відповідача правонаступником задоволено частково, вирішено замінити первісного відповідача-2 - Публічне акціонерне товариство «Златобанк» в порядку правонаступництва на двох відповідачів: Публічне акціонерне товариство «Златобанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Біпродукт».

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.11.2021.

У судове засідання 17.11.2021 з`явилися представники позивача та відповідача-3. Представником позивача було подано клопотання про зупинення провадження у справі №810/1643/17, у відповідності до якої просив зупинити провадження у справі №810/1643/17 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги АТ "Ощадбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.11.2021.

Заслухавши пояснення та заперечення присутніх в судовому засіданні 17.11.2021 представників сторін суд на місці ухвалив відмовити в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по суті спору, за змістом яких вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх повністю, а відповідач-3 позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач-2 та третя особа, повідомлені про місце, дату та час розгляду даної справи належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, свої повноважних представників в судове засідання не направили, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Стосовно відповідача-1, повідомлення якого про розгляд справи здійснювалося за адресою провадження своєї діяльності, до суду надходили неодноразові повідомлення від КП КОР "Готово" про те, що державний реєстратор Мельник Д.С. був звільнений з КП КОР "Готово" 24.10.2017, а тому забезпечити його повідомлення неможливо.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги: відсутність будь-яких повідомлень від відповідача 2 та третьої особи про причини неявки їх представників; припинення своєї діяльності відповідачем 1, враховуючи наявні заперечення відповідача 2 в матеріалах справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників таких осіб та за наявними в матеріалах справи документами.

В судовому засіданні 17.11.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд міста Києва, встановив.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується учасниками судового процесу наступні обставини спірних правовідносин.

29.10.2010 між ПАТ "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЦ Скандинавія" (після зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика") (позичальник) було укладено кредитний договір №153/10-KL, до якого в подальшому сторонами вносилися зміни згідно додаткових договорів та договорів про внесення змін від 16.11.2010, від 20.12.2010, від 06.01.2011, від 02.02.2011, від 29.03.2011, від 31.03.2011, від 20.04.2011, від 10.01.2012, від 01.02.2012, від 11.09.2012, від 30.04.2013, від 13.08.2013, від 20.05.2013, від 10.01.2014, від 07.02.2014, від 19.05.2014, від 21.08.2014, від 01.09.2014, від 21.10.2014, від 30.10.2014, від 08.01.2015 (надалі разом - "Кредитний договір №153/10-KL") за умовами якого ПАТ "Златобанк" було відкрито позичальнику кредитну лінію з лімітом заборгованості у розмірі 200 000 000,00 грн., кінцевою датою повернення кредитних коштів не пізніше 31.08.2019 та з обов`язком сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних за користування кредитними коштами у гривні та 9,5% річних за користування кредитними коштами у доларах США.

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань, що випливають із вказаного Кредитного договору №153/10-KL 31.05.2012 між ПАТ "Златобанк", як іпотекодержателем, та ТОВ "ТЛК "Арктика", як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим №2614 (надалі - "Договір іпотеки від 31.05.2012"), у відповідності до якого іпотекодавцем було передано в іпотеку нерухоме майно: Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада.

Також, з метою забезпечення виконання позичальником - ТОВ "ТЛК "Арктика" зобов`язань за Кредитним договором №153/10-KL, згідно договору №3 застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" від 06.06.2011, укладеним між ПАТ "Златобанк", як заставодержателем, та ОСОБА_1 (після зміни власника предмету застави - ТОВ "Біпродукт"), як заставодавцем, (надалі - "Договір застави №3"), було передано в заставу частку в статутному капіталі ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", ідентифікаційний код 37075024, в розмірі 500 000,00 грн.

29.10.2014 між ПАТ "Златобанк", як іпотекодержателем, та ТОВ "ТЛК "Арктика", як іпотекодавцем, було укладено договір про розірвання Договору іпотеки від 31.05.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим №3287, (надалі - "Договір про розірвання", у відповідності до умов якого сторони: дійшли згоди припинити дію Договору іпотеки від 31.05.2012; засвідчили, що не мають претензій одна до одної з приводу виконання цього договору; визначили, що даний договір є підставою для зняття заборони відчуження, накладеної на підставі Договору іпотеки від 31.05.2012, та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав про зняття заборони відчуження та запису про реєстрацію припинення іпотеки.

04.11.2014 між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", як позичальником, було укладено кредитний договір №876/31/1, до якого в подальшому сторонами вносилися зміни згідно додаткових договорів №1 від 29.12.2014, №2 від 20.04.2015 та №3 від 03.08.2015 (надалі разом - "Кредитний договір №876/31/1"), у відповідності до умов якого банком було надано позичальнику кредит у розмірі 100 000 000,00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 30.08.2019.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №876/31/1 04.11.2014 між АТ "Ощадбанк", як іпотекодержателем, та ТОВ "ТЛК "Арктика", як іпотекодавцем, було укладено іпотечний договір №876/31/1-3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосевим В.В. за реєстровим номером 2041, (надалі - "Іпотечний договір №876/31/1-3"), за яким було передано в іпотеку нерухоме майно: Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада.

03.12.2014 між ПАТ "Златобанк", як заставодержателем, та ОСОБА_2 , як заставодавцем, було укладено договір застави майнових прав №153/10/KL/S-8, у відповідності до умов якого заставодавець, з метою забезпечення виконання позичальником - ТОВ "ТЛК "Арктика" зобов`язань за Кредитним договором №153/10-KL, передала в заставу майнові права (права вимоги/одержання) на грошові кошти, які розміщені на рахунках в АТ "Златобанк" згідно договорів банківського вкладу №007340 від 16.09.2009, №007897 від 09.03.2010, №010844 від 24.01.2011, 052522 від 19.12.2013, №054443 від 28.01.2014 та №059204 від 08.04.2014.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 №105 "Про віднесення ПАТ "ЗЛАТОБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) прийнято рішення від 13.02.2015 №30 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ЗЛАТОБАНК", згідно з яким з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ЗЛАТОБАНК". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського В.І. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" запроваджено строком на три місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 №310 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 №99 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та призначено уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського .В.І. строком на 1 рік з 18 год. 00 хв. 13.05.2015 до 12.05.2016 включно.

Наказом №279 від 13.05.2015 уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінським В.І., на підставі п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" віднесено до нікчемних Договір про розірвання.

Листом від 20.05.2015 №102 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Златобанк" було направлено на адресу ТОВ "ТЛК "Арктика", ТОВ "Пашківочка" та ТОВ "Пашківка" повідомлення про нікчемність Договору про розірвання, відповідно до якого повідомив про нікчемність згідно п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Договору про розірвання та наслідки такої нікчемності у вигляді чинності іпотеки за Договором іпотеки від 31.05.2012.

28.12.2016 державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельником Дмитром Сергійовичем, на підставі дублікату договору іпотеки, виданого 07.11.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстраційним №1881, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33239922, згідно якого внесено до державних реєстрів запис №18368404 від 27.12.2016 про іпотеку нерухомого майна: рибного ярмарку та комплексу по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістік центр "Скандинавія", розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р- н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а (відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: адміністративний комплекс, літера А, загальною площею 1237,2 кв. м, рибний ярмарок, літера Б, загальною площею 2983 кв. м, комплекс по зберіганню продуктів харчування, літера В, загальною площею 16522,2 кв. м, насосна підстанція, літера Г, загальною площею 37,5 кв. м, механічна майстерня, літера Д, загальною площею 128,7 кв. м), з визначенням іпотекодавцем - ТОВ "ТЛК "Арктика", а іпотекодержателем - ПАТ "Златобанк".

Спір у справі стосується законності рішення державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Дмитра Сергійовича за індексним №3239922 від 28.12.2016.

При цьому, позивач вказує, що спірне рішення було прийнято з порушенням приписів ст.ст. 2, 20, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки його було прийнято на підставі заяви неналежної особи; за відсутності встановленні відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; при наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями і наявній податковій заставі; на підставі незасвідчених, нечітких фотокопій документів.

Зокрема, вказував на те, що в державному реєстрі був запис про припинення іпотеки згідно Договору іпотеки від 31.05.2012, вчинений на підставі Договору про розірвання, а тому державний реєстратор мав пересвідчитись в правомірності своїх дій при фактичному відновленні запису про іпотеки згідно Договору іпотеки від 31.05.2012 на підставі його дублікату.

Однак, заперечуючи проти позову, зокрема, під час його розгляду в судах адміністративної юрисдикції, відповідачем 1 та третьою особою вказувалося на те, що наказом №279 від 13.05.2015 уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінським В.І. Договір про розірвання на підставі п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" було віднесено до нікчемних, а тому внесення запису про спірну іпотеку було правомірним, адже іпотека за Договором іпотеки від 31.05.2012 була чинною.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (наразі і надалі застосовується в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваного рішення) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі п. 2) ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Згідно із п. 2) ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема - іпотека.

За змістом ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

У відповідності до частини 2, 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно із ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема: заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З огляду на викладені норми вбачається, що вчинення реєстрації будь-якого права обумовлюється першочерговим встановленням дійсності такого права та його відповідності існуючим правам згідно відомостям державних реєстрів.

В даному випадку, оскаржуване рішення стосується права іпотеки нерухомого майна: Рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада, яке виникло на підставі Договору іпотеки від 31.05.2012, що не заперечується сторонами.

В той же час, із наявного в матеріалах справи Договору про розірвання вбачається, що з 29.10.2014 (дати набуття чинності таким договором) відповідна іпотека в силу приписів ст. 17 Закону України "Про іпотеку", ст. 653 Цивільного кодексу України є припиненою.

Тобто, в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 10, 12, 18, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" були відсутні правові підстави для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, адже наданий йому для проведення такої дії дублікат Договору іпотеки від 31.05.2012 не міг підтверджувати існування права іпотеки після вказаної дати (29.10.2014).

Відносно посилань на те, що наказом №279 від 13.05.2015 уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінським В.І. Договір про розірвання на підставі п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" було віднесено до нікчемних, а тому станом на день вчинення оскаржуваного рішення іпотека відповідного майна на підставі Договору іпотеки від 31.05.2012 була чинною, суд відзначає наступне.

За системним аналізом ст.ст. 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто, мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними, адже, правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду, і тому такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий відповідний наказ, здійснено повідомлення.

Відтак, з метою відновлення прав банку за нікчемним в силу Закону правочином, тобто, застосування наслідків нікчемного правочину шляхом поновлення іпотеки за Договором іпотеки від 31.05.2012, банк, як сторона такого правочину вправі був звернутися до суду з відповідним позовом про скасування рішення про внесення запису щодо припинення такої іпотеки, при вирішенні якого на останнього і покладається обов`язок доведення наявності обставин з якими положення Закону передбачають віднесення відповідного правочину до нікчемних.

В підтвердження наведеного суд також враховує, що аналогічні висновки щодо відсутності правової сили наказу №279 від 13.05.2015 було покладено в основу постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі №910/6085/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.03.2021, якою було відмовлено в задоволенні позову АТ "Ощадбанк" до ПАТ "Златобанк" про скасування рішення уповноваженої особи ФГВФО про віднесення до нікчемних Договору про розірвання з посиланням на те, що наслідки нікчемності правочину також наступають для сторін в силу вимог закону, і дії уповноваженої особи щодо виявлення нікчемності правочину та повідомлення про це сторін не є підставою для застосування таких наслідків чи для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема у іншої сторони правочину, віднесеного Фондом до нікчемних. Повідомлення Фонду є інформативним документом, а наказ - внутрішнім розпорядчим документом банку як суб`єкта господарювання, виданим керівником банку в межах своїх повноважень.

Отже, сам по собі наказ уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію банку при чинності запису про припинення іпотеки за Договором іпотеки від 31.05.2012 не міг породжувати правових підстав в силу приписів ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення.

Як було зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №463/5896/14-ц та від 04.06.2019 у справі №916/3156/17 за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент прийняття наказу №279 від 13.05.2015, так і оскаржуваного рішення) протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Тобто, в силу наведеної норми визначені законодавцем в положеннях ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у застосованій редакції) ознаки нікчемності вчинюваних банком правочинів не можуть застосовуватися до будь-яких правочинів банку, адже стосуються виключно таких, які вчинені не пізніше ніж за рік до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

В даному випадку, тимчасова адміністрація в ПАТ "Златобанк" була запроваджена на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 №105 "Про віднесення ПАТ "ЗЛАТОБАНК" до категорії неплатоспроможних" та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.02.2015 №30 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ЗЛАТОБАНК" з 14.02.2015.

Поряд з цим, є загальновідомим та не заперечується учасниками справи факт того, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2017 у справі №826/2184/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 та постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2019, було:

- визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 13.02.2015 №105 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до категорії неплатоспроможних;

- визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.02.2015 №30 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк";

- визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 12.05.2015 №310 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк";

- визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.05.2015 №99 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Златобанк" та призначення уповноваженої особи на ліквідацію банку;

- визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.05.2015 №100 "Про внесення змін до рішення виконавчої Дирекції Фонду від 13.05.2015 №99 "Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк" та призначення уповноваженої особи на ліквідацію банку";

- визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №391 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Златобанк" на два роки до 13.05.2018 включно;

- зобов`язано Національний банк України надати Публічному акціонерному товариству "Златобанк" строк, встановлений частиною сьомою статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", за винятком використаного строку, який вичерпаний, для проведення дій з фінансового оздоровлення Публічного акціонерного товариства "Златобанк" після проведення заходів з його ліквідації.

Отже, в судовому порядку було скасовано введення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк", а відтак, відсутні передбачені ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент прийняття наказу №279 від 13.05.2015, так і оскаржуваного рішення) умови для перевірки Договору про розірвання на предмет нікчемності з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Тобто, Договір про розірвання не підпадає під дію норм ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент прийняття наказу №279 від 13.05.2015, так і оскаржуваного рішення), а відтак, і відсутні правові підстави для висновку про його нікчемність з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, наведеною нормою закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки вона не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Тому, у разі неспростування презумпції правомірності договору, правовідносин, які виникли за ним, є дійсними, а їх наслідки - правомірними.

В даному випадку, матеріали справи не містять доказів визнання Договору про розірвання недійсним, а судом не встановлено обставин, що б вказували на його нікчемність в силу Закону (в т.ч. приписів ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній як на момент прийняття наказу №279 від 13.05.2015, так і оскаржуваного рішення).

Отже, правомірність припинення іпотеки за Договором іпотеки від 31.05.2012 належним чином підтверджується матеріалами справи та ніким не спростовано.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Дмитра Сергійовича за індексним номером 33239922 від 28.12.2016 про внесення до державних реєстрів відомостей про іпотеку нерухомого майна, встановлену Договором іпотеки від 31.05.2012, є протиправними, адже дійсні обставини спірних правовідносин не підтверджують існування такого зареєстрованого на підставі нього права після 29.10.2014, що суперечить приписам ст.ст. 3, 4, 10, 12, 18, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню.

Встановлення судом відсутності в цілому існування права щодо проведення державної реєстрації якого було прийнято оскаржуване рішення нівелює необхідність в дослідженні інших, викладених в позові доводів щодо порушення державним реєстратором встановлених порядку та вимог проведення державної реєстрації, адже вони стосуються виключно процедури реєстрації, дотримання якої чи ні не спростовує висновку суду про відсутність відповідного права в цілому.

Стаття 55 Конституції України наділяє кожну особу правом захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань (частина шоста наведеної статті Конституції України).

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем як зацікавленою особою способу захисту, суд звертає увагу на визначення можливої ефективності такого способу з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Разом з тим, належно обраним способом захисту, з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є і той, що не передбачений законом, однак основним критерієм можливості його застосування є визначення його ефективності (забезпечення реального захисту прав та інтересів).

Суд зазначає, що у кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права та захист законного інтересу, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним, та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується наявність у позивача на момент прийняття оскаржуваного рішення права іпотеки на спірну нерухомість, яке було зареєстровано в державних реєстрах, на безперешкодну реалізацію якого впливає існування на момент звернення з позовом до суду оскаржуваного рішення, на підставі якого зареєстровано іпотеку цього ж майна за іншою особою, що безумовно становить загрозу правам та законним інтересам позивача, як іпотекодержателя відповідного майна на той час, у зв`язку з чим суд вважає ефективним обраний ним способі захисту таких права та інтересів іпотекодержателя як скасування відповідного рішення.

Поряд з цим, матеріалами справи (наказом КП КОР "Готово" №37-К від 24.10.2017) підтверджується, що з 24.10.2017 ОСОБА_3 звільнений з посади державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово".

Тобто, станом на сьогоднішній день такого учасника спірних правовідносин - однієї із сторін у справі (відповідача 1), не існує в силу припинення ним своєї діяльності.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до державного реєстратора КП КОР "Готово" Мельника Д.С., а в частині позовних вимог до ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Біпродукт" - позов задовольнити шляхом скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів 2, 3 в рівних частинах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 236 - 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. В частині позовних вимог до Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Дмитра Сергійовича закрити провадження у справі.

2. В частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" задовольнити.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Дмитра Сергійовича, індексний номер рішення 3239922 від 28.12.2016 про внесення запису №18368404 від 27.12.2016 про іпотеку нерухомого майна: рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістік центр "Скандинавія", який розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: адміністративний комплекс, літера А, загальною площею 1237,2 кв. м, рибний ярмарок, літера Б, загальною площею 2983 кв. м, комплекс по зберіганню продуктів харчування, літера В, загальною площею 16522,2 кв. м, насосна підстанція, літера Г, загальною площею 37,5 кв. м, механічна майстерня, літера Д, загальною площею 128,7 кв.м., що внесений на підставі дублікату договору іпотеки №1881 від 07.11.2016, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (01054, місто Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, місто Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" (04111, місто Київ, вул. Щербакова, буд. 52, прим. 426; ідентифікаційний код 38856866) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.11.2021.

Суддя Л.Г. Пукшин