РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2021Справа № 910/15084/21
Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/15084/21

за позовом Смизької селищної ради

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

про стягнення 33 460,46 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Смизька селищна рада звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення 33 460, 46 грн. помилково перерахованих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем за відсутності договірних відносин з відповідачем було помилково перераховано на рахунок останнього грошові кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/15084/21. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 20.09.2021 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

08.10.2021 від відповідача до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про залучення ПрАТ «НЕК «Укренерго» в якості відповідача, а у разі незалучення ПрАТ «НЕК «Укренерго» в якості відповідача, то залучити останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Клопотання обґрунтовано тим, що підприємство позивача отримало статус «Дефолтний», і з 05.08.2019 року по теперішній час всі кошти, що надходять від споживачів постачальника «останньої надії», спрямовуються оператору системи передачі ПрАТ «НЕК «Укренерго» в погашення заборгованості за куплений електропостачальником небаланс електричної енергії.

Суд, розглянувши вказане клопотання відповідача, відмовив у його задоволенні, в зв`язку з необґрунтованістю, оскільки з наявних у справі доказів не вбачається, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки ПрАТ «НЕК «Укренерго», крім того, підстави залучення останнього, відповідачем, є необґрунтованими, оскільки договірні відносини існують саме між позивачем та відповідачем, а згідно частини першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має викопуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Обставини відсутності у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що за відсутності договірних відносин з відповідачем 15.04.2021 Смизькою селищною радою було помилково перераховано кошти на загальну суму 33 460,46 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №8 від 15.04.20121 на суму 20814,79 грн. №32 від 15.04.2021 на суму 12 415,09 грн. та №28 від 15.04.2021 на суму 230,58 грн.

Так, згідно з платіжними дорученнями №8 від 15.04.20121 на суму 20814,79 грн. №32 від 15.04.2021 на суму 12 415,09 грн. та №28 від 15.04.2021 на суму 230,58 грн. на рахунок Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» було перераховано грошові кошти в сумі 33 460,46 грн. із призначенням платежу: «за електроенергію за березень 2021, згідно акту №678 від 15.04.2021 договору №239/21-ЕЛ від 29.01.2021».

Листом №1087 від 28.04.2021 позивач повідомив відповідача про помилкове відправлення платежів №8 від 15.04.20121 на суму 20814,79 грн. №32 від 15.04.2021 на суму 12 415,09 грн. та №28 від 15.04.2021 на суму 230,58 грн. на його рахунок та просив в найкоротший термін повернути помилково перераховані кошти у сумі 33 460,46 грн. згідно наведених у листі реквізитів.

Відповідачем у відповідь було надіслано лист за №44/10-6775/поп від 07.07.2021, в якому відповідач повідомляє,що не має можливості розпоряджатися рахунками та сплачувати послуги, з огляду на арешт рахунків ДПЗД «Укрінтеренерго».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Зміст і форма платіжного доручення та розрахункових документів, що подаються разом з ним, мають відповідати вимогам, встановленим законом і банківськими правилами. Банк не має права робити виправлення у платіжному дорученні клієнта, якщо інше не встановлено законом або банківськими правилами (ст. 1090 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 1091 Цивільного кодексу України встановлено, що банк, який прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також встановлення відповідальності суб`єктів переказу визначається нормами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Зокрема, стаття 1 вказаного Закону містить визначення наступних термінів і понять:

- отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі;

- неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі;

- переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою;

- помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі;

- платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів.

Отже, виходячи зі змісту ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", помилковим переказом є рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Як встановлено судом, згідно платіжних доручень №8 від 15.04.20121, №32 від 15.04.2021 та №28 від 15.04.2021 позивачем на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти у розмірі 33 460,46 грн. з призначенням платежу: " за електроенергію за березень 2021, згідно акту №678 від 15.04.2021 договору №239/21-ЕЛ від 29.01.2021".

Тобто, з наведено вбачається, що позивачем було помилково перераховано на рахунок Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" вищевказані грошові кошти за договором №239/21-ЕЛ від 29.01.2021, який укладався з Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоносії України".

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

- по-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом встановлено, що 28.04.2021 з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з листом №1087, у якому повідомляв про помилкове перерахування коштів у розмірі 33 460,46 грн. та просив повернути вищевказану суму в найкоротший термін.

Станом на момент розгляду спору по суті вищевказаний лист залишений з боку відповідача без задоволення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем грошових коштів у розмірі 33 460,46 грн. на рахунок позивача, при цьому факт помилкового перерахування відповідачу вищевказаної суми належним чином доведений та документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 33 460,46 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ) на користь Смизької селищної ради (35680, Рівненська обл., Дубенський район, смт. Смига, вул. Заводська, 1б; ) 33 460 грн. 46 грн. помилково перерахованих грошових коштів та 2270 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Суддя О.М. Спичак