РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2021Справа № 910/13622/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

про стягнення 19.261,00 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

19.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення 19.261,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачем на підставі договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 19431ак1уа від 26.02.2021 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування автомобіля марки Mazda, державний номер НОМЕР_1 , керування якого здійснював ОСОБА_1 . Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР/202475002). Постановою Дзержинського районного суду міста Харків від 31.05.2021 встановлено факт обопільності вини обох учасників ДТП. 09.06.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про регресні вимоги № 4091 АРКС про сплату страхового відшкодування в розмірі 32.273,00 грн, яку відповідачем не виконано та вмотивовану відмову не надано. У зв`язку з викладеним та враховуючи положення ст. ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до суду вимогою стягнути з відповідача 19.231,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13622/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень Господарським судом міста Києва з 05.07.2021 зупинено відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку, про що розміщено офіційне повідомлення на сайті Судова влада України, тому судом не було здійснено відправлення ухвали від 28.08.2021 учасникам справи.

Після отримання фінансування Господарським судом міста Києва 05.10.2021 здійснено відправлення відповідачу ухвали № 910/13622/21 від 28.08.2021 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 507 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 28.08.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 07.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 507.

11.10.2021 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшла запитувана судом інформація щодо полісу № ЕР/202475002.

23.10.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (поданий до відправлення до поштового відділення зв`язку 20.10.2021), відповідно до якого відповідач поти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на наступне. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про ОСЦВВНТЗ» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахункового у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів знос нараховується також і на КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років, однак якщо вони раніше зазнавали ремонту, або мають корозійні руйнування чи пошкодження. При цьому, відповідно до інформації з сайту bidcars.com.ua, транспортний засіб Mazda, державний номер НОМЕР_1 , кузов № (VIN) НОМЕР_3 мав пошкодження, не пов`язані з даним випадком (даний ТЗ було ввезено на митну територію України з США (про що свідчить відмітка в технічному паспорті) - в США ТЗ був признаний конструктивно знищеним й був виставлений на аукціон (САЙТ) де в подальшому був придбаний, ввезений в Україну й відремонтований), що відповідно до п. 7.39 б) Методики є підставою для застосування зносу. З метою визначення коефіцієнту фізичного зносу складових ТЗ, що підлягають заміні відповідач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП Видута Д.Ю. для визначення величини фізичного зносу транспортного засобу Mazda, державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до отриманої відповідачем Консультації № 90-11/93/4 від 30.08.21 фізичний знос КТЗ Mazda, державний номер НОМЕР_1 складає 46,8%. Відповідно до п. 36.3 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦВВНТЗ» передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є кілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. За розрахунками відповідача вартість матеріального збитку позивача становить: 38.522,00 грн (вартість робіт та вартість деталей) * (1-0,468) = 26.113,87 грн : 2 (вина обох учасників) = 13.056,94 грн. Після розгляду претензії позивача з доданими до неї документами, відповідачем було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування на підставі наданого позивачем рахунку СТО з урахуванням зносу, розрахованого в установленому законом порядку та з врахуванням обопільної вини обох водіїв в розмірі 13.056,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 0037978 від 09.09.2021.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом рішення у справі прийнято з перевищенням строку, встановленого вказаною вище нормою, проте у розумний строк, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та лікарняному.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 31.05.2021 у справі № 638/4245/21 вбачається наступне.

Водій транспортного засобу Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 17.03.2021 о 13 години 25 хвилин в м. Харкові на перехресті вул. Клочківська та вул. Піскунова перед поворотом ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав дорогу транспортному засобу Mazda, державний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

Водій транспортному засобу Mazda, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 17.03.2021 о 13 години 25 хвилин в м. Харкові на перехресті вул. Клочківська та вул. Піскунова здійснив проїзд та пересік вказане перехрестя вулиць на забороняючий жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних, які отримали механічні пошкодження.

Даною постановою суду ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано винними за вчинене правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на обох накладено адміністративне стягнення у розмірі 850,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Mazda, державний номер НОМЕР_1 .

Пошкоджений автомобіль застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на підставі договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 19431ак1уа від 26.02.2021.

Відповідно до рахунку Фізичної особи - підприємця Білоконь Андрія Федоровича № 105 від 02.04.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mazda, державний номер НОМЕР_1 склала 38.522,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

В ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За страховим випадком позивачем складено страховий акт № ARX2751258 від 02.04.2021, а також розраховано суму страхового відшкодування.

Вказаним страховим актом позивачем визнано подію страховою, сума страхового відшкодування становить 38.552,00 грн, проте вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 32.273,00 грн, оскільки з відповідача утримано 6.249,00 грн за несплачені платежі.

Матеріали справи свідчать, що кошти в розмірі 32.273,00 грн були перераховані страховиком (позивачем) на рахунок Фізичної особи - підприємця Білоконь Андрія Федоровича згідно платіжного доручення № 767441 від 05.04.2021.

Згідно наданої інформації Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що цивільна відповідальність автомобіля марки Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/202475002 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна».

Відповідно до умов договору (полісу) № ЕР/202475002 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 130.000,00 грн та розмір франшизи не встановлено.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 38.522,00 грн право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортних засобів Renault, державний номер Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 , застрахована у відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/202475002, то відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаними водіями власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Умовами полісу № ЕР/202475002 розмір франшизи не встановлено, а тому страхове відшкодування не підлягає зменшенню.

В матеріалах справи наявна заява про регресні вимоги № 4091 АРКС від 09.06.2021 адресована відповідачу на виплату страхового відшкодування в розмірі 38.522,00 грн. Дану заяву надіслано відповідачу 09.06.2021.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Слід зазначити, що положеннями п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майну України № 142/5/2092 від 24.11.2003 (далі - Методика), передбачено, що значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких що не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

5 років - для мототехніки.

Відповідно до п. 7.39. Методики винятком стосовно використання зазначених вимог є:

а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний);

б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації;

в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4, зокрема автомобіль легковий, експлуатувався в режимі таксі, що передбачає надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб Mazda, державний номер НОМЕР_1 (кузов № (VIN) НОМЕР_3 ) мав пошкодження, що не пов`язані з даним випадком (даний ТЗ було ввезено на митну територію України з США; в США ТЗ був виставлений на аукціоні із зовнішніми пошкодженнями та технічними несправностями; придбаний з аукціону, ввезений в Україну, відремонтований та в подальшому проданий), а отже застосування коефіцієнту фізичного зносу (Ез) до розміру страхової виплати є обов`язковим.

Згідно наявної в матеріалах справи Консультації № 90-R/93/4 від 30.08.2021, складеної оцінювачем Видугою Д.Ю. коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Mazda, державний номер НОМЕР_1 складає 46,8%.

Отже, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу становить 26.113,87 грн (38.522,00 грн (вартість робіт та матеріалів) * (1-0,468)).

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

До таких обставин може бути віднесено ступінь вини кожного завдавача, їх матеріальне становище, часткове відшкодування шкоди в добровільному порядку тощо.

Дзержинським районним судом міста Харкова при розгляді справи № 638/4245/21 визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на те, що обох водіїв визнано винним у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за однією нормою, тому ступінь вини кожного з них визначається у рівних частках.

Таким чином, розмір страхового відшкодування, який відповідач має сплатити на користь позивача складає: 26.113,87 грн : 2 = 13.056,94 грн.

Відповідач розглянувши вимогу позивача № 4091 АРКС від 09.06.2021 прийняв рішення про часткову сплату страхового відшкодування. Так відповідачем подано платіжне доручення № 037978 від 09.09.2021, з якого вбачається, що відповідач перерахував позивачу кошти в розмірі 13.056,94 грн (в призначенні платежу зазначено - оплата страхового відшкодування згідно договору № 202475002, згідно акту № /Р, суброгації ОСОБА_2 ).

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Отже надані докази свідчать про відсутність предмету спору, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 13.056,94 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В іншій частині позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 6.204,06 грн (19.261,00 грн - 13.056,94 грн) слід відмовити, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку розміру матеріального збитку не враховано коефіцієнт зносу транспортного засобу Mazda, державний номер НОМЕР_1 .

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При розподілі судового збору судом враховану ту обставину, що відповідачем здійснено виплату позивачу страхового відшкодування після звернення позивача з позовом до суду.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 231, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування в розмірі 13.056,94 грн закрити.

2. В іншій частині в позові відмовити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 1.538 (одна тисяча п`ятсот тридцять вісім) грн 82 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова