ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7953/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради м. Павлоград

до фізичної особи-підприємця Бехзоді Джалоліддін Павлоградський район, с. Левадки

про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 30820грн.02коп.

Без представників сторін.

ВСТАНОВИВ: Виконавчий комітет Павлоградської міської ради звернувся до фізичної особи-підприємця Бехзоді Джалоліддін з позовом про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 30820грн.02коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань зі сплати коштів на підставі договору щодо пайової участі замовника в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018.

Позивач зазначає, що між сторонами був укладений договір щодо пайової участі замовника в утриманні об`єкта благоустрою, (тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності за адресою - м. Павлоград, вул. Дніпровська (район житлового будинку №547) №44/35-18 від 25.07.2018 зі строком дії до 10.10.2023.

Позивач стверджує, що за договором №44/35-18 від 25.07.2018 відповідач зобов`язується сплатити пайову участь (внесок) в утриманні об`єкта благоустрою, розташованого по вул. Дніпровська (район житлового будинку №547), на якому розміщена стаціонарна тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності: продаж хлібобулочних виробів; площею 30кв.м. (паспорт прив`язки №29/15-17 від 10.10.2017) та погоджується сплачувати до міського бюджету кошти як пайову участь в утриманні об`єкту благоустрою за весь період дії договору в розмірі 58838грн.02коп. Щомісячна плата за договором становить 933грн.94коп., що сплачується до 30числа місяця, наступного за звітним.

Позивач вказує, що загальний розмір платежів за пайову участь в утриманні об`єкту благоустрою, що мали бути сплачені відповідачем за період з 25.07.2018 по 01.09.2021, дорівнює 58838грн.02коп. Відповідач перерахував до міського бюджету суму в розмірі 28018грн., залишок становить сума в розмірі 30820грн.02коп., що заявлена до стягнення.

Позивач повідомляє, що на адресу відповідача направлялись листи з вимогою вжити заходів щодо погашення заборгованості по сплаті пайової участі (№63/25-19 від 23.01.2019; №420/25-19 від 05.08.2019; №1359/0/2-21 від 19.05.2021).

Позивач зазначає, що повідомлення №1359/0/2-21 від 19.05.2021 отримано відповідачем під розписку. Це підтверджує власноручний підпис на бланку повідомлення. Але у подальшому жодних дій з погашення заборгованості відповідачем не здійснено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі.

Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в матеріалами в справі.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Поштова кореспонденція з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2021 повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 51491, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Левадки, вул. Степова, буд. 24.

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, відповідача відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про розгляд господарським судом справи.

Дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією позивача, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Між Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради (далі - виконавець) та фізичною особою - підприємцем Бехзоді Джалоліддін (далі - виконавець) укладений договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018 (далі - договір).

За умовами вказаного договору замовник зобов`язується сплатити пайову участь (внесок) в утриманні об`єкта благоустрою, розташованого на вул. Дніпровська (район ж/б №547), на якому розміщена стаціонарна тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності: продаж хлібобулочних виробів, площею 30м2, паспорт прив`язки від 10.10.20217 №29/15-17.

Пунктом 1.2 договору визначено, що замовник сплачує пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою за весь період дії договору у розмірі 58838грн.02коп. згідно розрахунку, що додається. Розмір пайової участі за рік складає 11207грн.24коп. Щомісячна плата становить 933грн.94коп., яка повинна бути сплачена до 30 числа місяця наступного за звітним.

Пунктом 6.1 договору визначено, що він набирає чинності з дати його укладення та діє до 10.10.2023.

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018 за період з 25.07.2018 по 01.09.2021, позивач просить стягнути з нього суму збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 30820грн.02коп.

Суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Суд зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Судом встановлено, що між сторонами наявні договірні відносини, пов`язані із виконанням договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018. Вказаний договір є чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався. В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони мали намір припинити дію вказаного договору.

Таким чином, сума боргу у розмірі 30820грн.02коп., заявлена позивачем до стягнення як збитки у вигляді упущеної вигоди, фактично є заборгованістю за договором щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018.

Враховуючи положення пункту 1.2 договору, за період з 25.07.2018 по 01.09.2021 відповідач, на виконання умов договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018, мав сплатити позивачу грошові кошти у сумі 35489грн.72коп. Граничний термін оплати вказаної суми - 30.09.2021.

Відповідач розрахувався за послуги, надані у період з 25.07.2018 по 01.09.2021 згідно договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018, частково. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідач сплатив грошові кошти у сумі 2801грн.82коп. в рахунок погашення заборгованості за 2018 рік та 1867грн.88коп. в рахунок погашення заборгованості за 2019 рік.

Таким чином, залишається несплаченою відповідачем заборгованість за договором щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018 за період з 25.07.2018 по 01.09.2021 у розмірі 30820грн.02коп. Вказана сума боргу складається із заборгованості за 2018 рік у розмірі 2801грн.82коп., за 2019 рік у розмірі 9339грн.40коп., за 2020 рік у розмірі 11207грн.28коп. та за 2021 рік у розмірі 7471грн.52коп. Строк оплати вказаної заборгованості є таким, що настав.

Докази оплати суми боргу за договором щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018 за період з 25.07.2018 по 01.09.2021 у розмірі 30820грн.02коп. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 30820грн.02коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Враховуючи задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2270грн.00коп.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до фізичної особи-підприємця Бехзоді Джалоліддін про стягнення 30820грн.02коп. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бехзоді Джалоліддін (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Виконавчого комітету Павлоградської міської ради (ідентифікаційний код: 04052229; місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 95) суму боргу за договором щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою №44/35-18 від 25.07.2018 у розмірі 30820грн.02коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 22.11.2021.

Суддя Р.Г. Новікова