ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. м. Рівне

Справа № 918/746/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до Приватного підприємства "Зігзаг Зет",

Приватного підприємства "Протектор",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Державного реєстратора виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А.,

про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Чепиль М.І., довіреність № 08-1485 від 16.08.2021 р.;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - Тарновецький Я.М., довіреність від 15.09.2021 р.;

від третьої особи - не з`явився;

від прокуратури - Немкович І.І., посвідчення № 063237 від 15.04.2021 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP626XI111171893.

У судовому засіданні 1 листопада 2021 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2021 року виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Рівненської міської ради (далі - Рада, позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Зігзаг Зет" (далі - ПП "Зігзаг Зет", відповідач-1), Приватного підприємства "Протектор" (далі - ПП "Протектор", відповідач-2), в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49065165 від 08.10.2019 р.;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49070090 від 08.10.2019 р.;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49070589 від 08.10.2019 р.;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50545651 від 30.12.2019 р.;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50545915 від 30.12.2019 р.;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50546079 від 30.12.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Державним реєстратором виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А. всупереч вимогам ст. 3, 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", прийняті рішення про державну реєстрацію речових прав на нежитлові приміщення: будинки відпочинку водіїв літери "А", "Б" та "В", що розташовані за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б, за ПП "Зігзаг Зет" та за ПП "Протектор" на підставі актів приймання-передачі майнового вкладу засновника до статутного капіталу підприємства та здійснено відповідні реєстраційні дії без проведення обов`язкових дій щодо попередньої перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, встановлення відповідності заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства тощо, оскільки відсутня попередня державна реєстрація права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна за ТОВ "Альянс Престиж Буд", а тому відчуження ТОВ "Альянс Престиж Буд" та набуття у власність ПП "Зігзаг Зет" зазначених об`єктів нерухомості є таким, що суперечить чинному законодавству. На думку позивача, незаконна реєстрація права приватної власності за ПП "Зігзаг Зет", усуває презумпцію правомірності укладених в подальшому актів приймання-передачі майнового вкладу засновника - ПП "Зігзаг Зет" до статутного капіталу ПП "Протектор". З урахуванням зазначеного прокурор просить визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 3 вересня 2021 року позовну заяву прокурора від 20.08.2021 р. № 50-4365вих-21 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 вересня 2021 року. Одночасно вказаною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, залучено Державного реєстратора виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А. (далі - третя особа, державний реєстратор)

21 вересня 2021 року від представника відповідача-2, ПП "Протектор", через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 78-98), в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема представник відповідача-2 зазначає, що під час укладання спірних актів приймання-передачі майнового вкладу Засновника, відповідно до якого Приватне підприємство "Зігзаг Зет" передало, а Приватне підприємство "Протектор" прийняло до статутного капіталу нежитлові приміщення - будинок відпочинку водіїв літери "А", "Б", "В", що розташовані за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б., Приватне підприємство "Зігзаг Зет" було власником зазначеного майна та як власник мало повне та не обмежене право на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права від 08.10.2019 р. за №№ 184037989, 184032253, 184036814. Як зазначає представник відповідача-2 оскільки передача майна до статутного капіталу є господарською операцією, то таке майно до статутного капіталу передається за актом приймання-передачі, який складається у довільній формі, але із зазначенням необхідних реквізитів: найменування (П.І.Б.) сторони, що передає і приймає, дата складання, найменування майна, що передається, його вартість. На думку представника відповідача-2, підтверджуючим документом щодо передачі майна до статутного капіталу є акт приймання-передачі майна, який укладається на виконання протоколу загальних зборів учасників. Внесок засновника до статутного капіталу підприємства стає власністю цього підприємства. При цьому, як зазначає представник відповідача-2, документ, що став підставою для проведення реєстраційних дій, зокрема рішення засновника № 7 Приватного підприємства "Зігзаг Зет" від 17.12.2019 р. щодо формування статутного капіталу не оскаржувалося та не визнавалося недійсним, Тобто, при прийнятті рішення засновника № 7 Приватного підприємства "Зігзаг Зет" від 17.12,2019 р. та актів № 1, № 2, № 3 приймання-передачі майнового вкладу Засновника від 25.11.2019 р. до статутного капіталу Приватного підприємства "Протектор" сторонами акту, учасниками приватного підприємства, дотримано вимог Цивільного кодексу України та Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а при реєстрації права власності на нежитлові приміщення - будинки відпочинку водіїв літери "А", "Б", "В", що розташовані за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б., за Приватним підприємством "Протектор", на підставі зазначених актів, державним реєстратором дотримано вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 112.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року підготовче засідання відкладено на 18 жовтня 2021 року.

Після підготовчого засідання, 27 вересня 2021 року від прокурора у справі через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 27.09.2021 р. (а.с. 107), в якій останній просив виправити описку в ухвалі суду від 03.09.2021 р. в назві позивача та зазначити належного позивача: Рівненська міська рада.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року заяву прокурора від 27.09.2021 р. задоволено та виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 3 вересня 2021 року у справі № 918/746/21 в назві позивача.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 1 листопада 2021 року.

29 жовтня 2021 року від прокурора у справі через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив від 29.10.2021 р. № 50-5972вих-21 з доказами надіслання учасникам справи (а.с. 144-149).

У судовому засіданні 1 листопада 2021 року прокурор у справі підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник Ради у судовому засіданні 1 листопада 2021 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник ПП "Протектор" у судовому засідання 1 листопада 2021 року позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач-1 у судове засідання 1 листопада 2021 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином.

Так, з метою повідомлення відповідача-1 про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 3 вересня 2021 року, відправлена відповідачу-1 на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 73-76).

Ухвала суду від 27 вересня 2021 року про відкладення підготовчого засідання від 27 вересня 2021 року, відправлена відповідачу-1 на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 115-116, 119-120).

Ухвала суду від 18 жовтня 2021 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, відправлена відповідачу-1 на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 140-143).

Станом на 1 листопада 2021 року за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходження Приватного підприємства "Зігзаг Зет" є: 33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач-1 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Крім того, третя особа у судове засідання 1 листопада 2021 року не з`явилася, про дату, час і місце даного засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 643 (а.с. 139). В той час, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача-1 та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників Ради та ПП "Протектор", всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування підстав для здійснення представництва інтересів держави прокурором зазначено наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одним із таких органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зі ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді від 08.04.99 № 3-рп/99) Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. З мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15).

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 01.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п. 54 рішення).

"Суспільний", "публічний" інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю та водні ресурси, захист такого права шляхом усунення перешкод у володінні, користуванні, розпорядженні землями водного фонду. ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було набуто незаконно (рішення та ухвали ЄСПЛ у справах "Раймондо проти Італії" від 22.02.1994, "Філліпс проти Сполученого Королівства" від 05.07.2001, "Аркурі та інші проти Італії" від 05.07.2001, "Ріела та інші проти Італії" від 04.092001, "Ісмаїлов проти Російської Федерації" від 06.11.2008).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Таким чином, органи місцевого самоврядування в особі сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів поєднують в собі охоронні (контрольні) функції та функції суб`єкта права власності з усіма притаманними йому правомочностями щодо володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності.

Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудівної діяльності належать, серед іншого, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Статтями 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю, зокрема, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

На підставі ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до п. 5 ст. 16 вказаного Закону, від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ст. ст. 319, 386 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Встановлено, що спеціалістами Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 06.08.2021 р. здійснено позаплановий захід державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства земельної ділянки орієнтовною площею 0,13 га, розташованої суміжно із земельною ділянкою з к.н. :01:010:0183 по вул. Крейдяній, 19-а.

Зазначена земельна ділянка орієнтовною площею 0,13 га відповідно до рішення Рівненської міської ради від 26.12.2007 № 1305 зарахована до земель запасу Рівненської міської ради, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

В ході перевірки також встановлено, що на частині вищевказаної земельної ділянки розташовані об`єкти нерухомого майна, а саме три капітальні споруди - бесідки, що свідчить про порушення вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України.

Оскаржуваними рішеннями державного реєстратора порушуються інтереси держави в особі Рівненської міської ради, до сфери повноважень якої належить розпорядження землями комунальної власності, зокрема, шляхом їх продажу або передачі в оренду на конкурентних засадах.

Отже, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Рівненська міська рада, як орган місцевого самоврядування, до компетенція якого входить контролю за дотриманням містобудівного законодавства на території міста, а також як власник земельної ділянки, на якій розміщено об`єкти самочинного будівництва та яка використовується самовільно поза волею власника, що порушує інтереси територіальної громади міста Рівного.

Крім того, на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Рівненською окружною прокуратурою скеровано до Рівненської міської ради лист, яким повідомлено про наявні факти допущених державним реєстратором при порушень реєстрації права власності на спірні об`єкти.

Згідно з відповіддю, наданою Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю листом № 01-05/70 від 12.08.2021 р., Рівненська міська рада та її виконавчі органи жодних заходів щодо скасування державної реєстрації права власності на будинку відпочинку водіїв по вул. Крейдяній, 19- Б у м. Рівному не вживали.

Разом з тим, про причини невжиття відповідних заходів реагування Рівненська міська рада не повідомила.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанова від 26.05.2020 р. по справі № 912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Так, Рівненською міською радою, як уповноваженим органом, з жовтня 2019 року по теперішній час жодних заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави у зв`язку з вищевикладеними порушеннями не вживалось, як наслідок, вказані порушення законодавства на даний час залишається не усунутим.

Відтак, наявні підстави для представництва виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства та враховуючи фактичні обставини, суд дійшов висновку, що прокурором підтверджено наявність виключного випадку для звернення з даним позовом до суду з урахуванням положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Судом встановлено, що згідно акту № 1 приймання-передачі майнового вкладу Засновника (Власника) до статутного капіталу Приватного підприємства "Протектор" від 25 листопада 2019 року Приватне підприємство "Зігзаг Зет" передало, а Приватне підприємство "Протектор" прийняло до статутного капіталу нежитлове приміщення - будинок відпочинку водіїв літера "А", що розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б (а.с. 93).

Даний акт нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рибак Ю.В., про що зроблено запис в реєстрі за № 8565, 8566.

На підставі зазначеного акту приймання-передачі майнового вкладу Засновника Державним реєстратором виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50545651 від 30 грудня 2019 року про державну реєстрацію переходу права власності на зазначене вище нежитлове приміщення з реєстраційним номером 101 до Приватного підприємства "Протектор".

Також судом встановлено, що згідно акту № 2 приймання-передачі майнового вкладу Засновника (Власника) до статутного капіталу Приватного підприємства "Протектор" від 25 листопада 2019 року Приватне підприємство "Зігзаг Зет" передало, а Приватне підприємство "Протектор" прийняло до статутного капіталу нежитлове приміщення - будинок відпочинку водіїв літера "Б", що розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б (а.с. 94).

Даний акт нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рибак Ю.В., про що зроблено запис в реєстрі за № 8567,8568.

На підставі зазначеного вище акту приймання-передачі майнового вкладу Засновника Державним реєстратором виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50545915 від 30 грудня 2019 року про державну реєстрацію переходу права власності на зазначене вище нерухоме майно з реєстраційним номером 101 до Приватного підприємства "Протектор".

Крім того, судом встановлено, що згідно акту № 3 приймання-передачі майнового вкладу Засновника (Власника) до статутного капіталу Приватного підприємства "Протектор" від 25 листопада 2019 року Приватне підприємство "Зігзаг Зет" передало, а Приватне підприємство "Протектор" прийняло до статутного капіталу нежитлове приміщення - будинок відпочинку водіїв літера "В", що розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б (а.с. 95).

Даний акт нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рибак Ю.В., про що зроблено запис в реєстрі за № 8569, 8570.

На підставі зазначеного вище акту приймання-передачі майнового вкладу Засновника Державним реєстратором виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 5046079 від 30 грудня 2019 року про державну реєстрацію переходу права власності на зазначене вище нерухоме майно з реєстраційним номером 101 до Приватного підприємства "Протектор".

Під час укладання зазначених вище актів приймання-передачі майнового вкладу Засновника, відповідно до яких Приватне підприємство "Зігзаг Зет" передало, а Приватне підприємство "Протектор" прийняло до статутного капіталу нежитлові приміщення - будинок відпочинку водіїв літери "А", "Б", "В", що розташовані за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б, Приватне підприємство "Зігзаг Зет" було власником зазначеного майна та як власник мало повне та не обмежене право на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права від 08.10.2019 р. за №№ 184037989, 184032253, 184036814.

Оскільки передача майна до статутного капіталу є господарською операцією, то таке майно до статутного капіталу передається за актом приймання-передачі, який складається у довільній формі, але із зазначенням необхідних реквізитів: найменування (П.І.Б.) сторони, що передає і приймає, дата складання, найменування майна, що передається, його вартість.

Таким чином, підтверджуючим документом щодо передачі майна до статутного капіталу є акт приймання-передачі майна, який укладається на виконання протоколу загальних зборів учасників. Внесок засновника до статутного капіталу підприємства стає власністю цього підприємства.

Відповідно до п. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 112 для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося учасниками справи, документ, що став підставою для проведення реєстраційних дій, зокрема рішення засновника № 7 Приватного підприємства "Зігзаг Зет" від 17.12.2019 р. щодо формування статутного капіталу не оскаржувалося та не визнавалося недійсним.

Тобто, при прийнятті рішення засновника № 7 Приватного підприємства "Зігзаг Зет" від 17.12.2019 р. та актів № 1, № 2, № 3 приймання-передачі майнового вкладу Засновника від 25.11.2019 р. до статутного капіталу Приватного підприємства "Протектор" сторонами акту, учасниками приватного підприємства, дотримано вимог Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

З вищенаведеного слідує, що при реєстрації права власності на нежитлові приміщення - будинки відпочинку водіїв літери "А", "Б", "В", що розташовані за адресою: м. Рівне, вул. Крейдяна, 19-Б, за Приватним підприємством "Протектор", на підставі зазначених актів, державним реєстратором дотримано вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 112.

Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

На підставі ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Частиною 4 статті 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону,

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується прокурора, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Суд відзначає, що прокурором не доведено, а судом не встановлено на підставі зібраних в матеріалах справи доказів існування обставин, якими було мотивовано звернення до суду з вимогами про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Відтак, суд, враховуючи такі основні засади (принципи) господарського судочинства як: змагальність сторін, диспозитивність та пропорційність, приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до Приватного підприємства "Зігзаг Зет", Приватного підприємства "Протектор", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Державного реєстратора виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Насанович Н.А., про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Судові витрати по оплаті судового збору згідно статті 129 ГПК України залишаються за прокурором.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11 листопада 2021 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 6 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12-а);

3 - відповідачу-1 (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39);

4 - відповідачу-2 (33013, м. Рівне, вул. Крейдяна, буд. 19Б);

5 - Рівненській окружній прокуратурі (33001, м. Рівне, вул. Гарна, буд. 29);

6 - Рівненській обласній прокуратурі (33000, м. Рівне, вул. 16-го Липня, 52).