ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3457/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВ ЕНТЕРПРАЙЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 (про визнання грошових вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до боржника) (суддя Первушин Ю.Ю.) у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", м. Дніпро

до боржника акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у даній справі визнані грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» у розмірі 3 842,00 грн (1 черга) 4 610 546,30 грн (2 черга).

Ухвала місцевого господарського суду мотивована посиланням на доведеність заявлених грошових вимог у повному обсязі та наявність підстав для віднесення суми заборгованості, яка складається з суми фактичних виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до 2 черги задоволення вимог кредиторів.

ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

2.1 Доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКТИВ ЕНТЕРПРАЙЗ", не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду змінити в частині визнання черговості задоволення вимог Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, змінивши 2 чергу задоволення вимог кредиторів на 4 чергу задоволення вимог кредиторів в розмірі 4 610 546,30 грн.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за своєю правовою природою не відносяться ні до страхових внесків, ні до податків.

Висновки щодо правової природи кредиторських вимог органів Пенсійного фонду у вигляді витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за Списком №1 та Списком №2 та включення їх до 4 черги, неодноразово викладені в судових рішеннях судів апеляційної інстанції (постанова Центрального апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі №904/737/18 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 у справі №905/1055/19).

Таким чином, на думку скаржника, судом помилково віднесено вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до третьої черги реєстру вимог кредиторів, замість четвертої.

2.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції кредитор зазначає, що законодавець у ст.2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" чітко визначив природу витрат на виплату і доставку пільгових пенсій як об`єкт оподаткування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Кредитор вважає, що заявлені грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах до боржника в розмірі 4 610 546,30 грн господарським судом правомірно та обґрунтовано віднесено до другої черги задоволення вимог кредиторів.

ІІІ. Апеляційне провадження

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.10.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2021 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "АКТИВ ЕНТЕРПРАЙЗ" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на на 03.11.2021 на 09 годин 20 хвилин.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 26.10.2021 постановлено провести судове засідання, призначене на 03.11.2021 на 09:20 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №415а) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/).

03.11.2021 у судове засідання з`явився представник скаржника, який надав відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважного представника.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

03.11.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Товариство з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод".

Ухвалою господарського суду від 09.08.2019 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 22.08.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", введено процедуру розпорядженням майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів, розпорядником майна призначити арбітражного керуючого Дерябкіна Олександра Едуардовича, призначено попереднє засідання суду.

23.08.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет за №61970 господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" .

24.09.2019 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла заява №19127/08-01/26 від 20.09.2019 з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 610 546,30 грн заборгованості зі сплати сум по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (Список №1, Список №2) та 3 842,00 грн. судового збору.

Вказані грошові вимоги обґрунтовані посиланням на те, що акціонерне товариство "Дніпровський машинобудівний завод" має заборгованість перед Головним управлінням по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №1) за період січень 2012 року по серпень 2019 року на загальну суму 1 305 003,96 грн. Заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №2) за період січень 2012 року по серпень 2019 року на загальну суму 3 305 542,34 грн.

У зв`язку з тим, що боржником не було відшкодовано суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, Управління Пенсійного фонду України зверталося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовами про стягнення заборгованості сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за Списком №1 та Списком №2 з акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» за період з січня 2012 року по липень 2018 року включно.

Вказані вимоги кредитора були задоволені адміністративним судом та стягнуто з акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" на користь Управління Пенсійного фонду України заборгованість в загальному розмірі за Списком №1 - 1707 591,83 грн. та за Списком №2 - 4 415 731,62 грн., а саме: по справі №804/1743/17 від 11.04.2017 задоволено позовні вимоги за січень 2017 року в сумі 91 409,51 грн (Список №1 - 20 305,20 грн., Список №2 -71 104,31 грн.); по справі №804/10522/13-а від 05.09.2013 задоволено позовні вимоги за травень - липень 2013 року в сумі 275 861,01 грн (Список №1-90 041,40 грн.; Список №2 - 185 819,61 грн); по справі №804/13752/13-а від 11.11.2013 задоволено позовні вимоги за серпень - жовтень 2013 року в сумі 275 861,01 грн (Список №1 - 90 041,40 грн; Список №2 - 185 819,61 грн); по справі №804/7870/13-а від 08.07.2013 задоволено позовні вимоги за 2012 рік та січень - березень 2013 року, в сумі 867 093,60 грн (Список №1 -293 554,62 грн; Список №2 - 573 538,98 грн); по справі №804/7954/14 від 15.07.2014 року задоволено позовні вимоги за листопад - грудень, в сумі 185 279,42 грн (Список №1 - 32 807,52 грн; Список №2-152 471,90 грн); по справі №804/8469/14 від 17.07.2014 задоволено позовні вимоги за січень - квітень 2014 року, в сумі 364 244,84 грн (Список №1 - 109 613,72 грн; Список №2 - 254 631,12 грн); по справі №804/12465/14 від 06.02.2015 задоволено позовні вимоги за травень - липень 2014 року, в сумі 266 932,54 грн (Список №1 - 79 115,30 грн; Список №2 - 187 817,24 грн); по справі №804/19391/14 від 09.02.2015 задоволено позовні вимоги за серпень - вересень 2014 року, в сумі 178 568,65 грн (Список №1 - 51 643,18 грн; Список №2 - 126 925,47 грн); по справі №804/20619/14 від 13.02.2015 задоволено позовні вимоги за жовтень - листопад 2014 року, в сумі 188 654,12 грн (Список №1 - 62 254,08 грн; Список №2 - 126 400,04 грн); по справі №804/5855/15 від 05.06.2015 задоволено позовні вимоги за грудень 2014 року - лютий 2015 року, в сумі 260 387,86 грн (Список №1 -64 262,50 грн; Список №2 - 196 125,36 грн); по справі №804/10855/15 від 14.09.2015 задоволено позовні вимоги за березень - травень 2015 року, в сумі 249 713,54 грн (Список №1 - 64 819,74 грн; Список №2 - 184 893,80 грн); по справі №804/3194/16 від 01.06.2016 задоволено позовні вимоги за червень - вересень 2015 року, грудень 2015 року, січень - лютий 2016 року, в сумі 593 199,28 грн (Список №1 - 155 230,30 грн; Список №2 - 437 968,98 грн); по справі №804/45/16 від 29.02.2016 задоволено позовні вимоги за жовтень - листопад 2015 року в сумі 186 237,86 грн (Список №1 - 49 688,33 грн; Список №2-136 549,53 грн); по справі №804/1738/17 від 10.04.2017 задоволено позовні вимоги за березень - липень 2016 року в сумі 343 036,96 грн (Список №1-92 857,49 грн; Список №2-250 179,47 грн); по справі №804/84/17 від 21.02.2017 задоволено позовні вимоги за серпень - листопад 2016 року в сумі 194 444,70 грн (Список №1 - 45 173,49 грн; Список №2 - 149 271,21 грн); по справі №804/7215/17 від 04.12.2017 задоволено позовні вимоги за лютий - вересень 2017 року в сумі 626 146,39 грн (Список №1 - 153 069,58 грн; Список №2 - 473 076,81 грн); по справі №804/8578/17 від 22.01.2018 задоволено позовні вимоги за жовтень - листопад 2017 року в сумі 148 522,08 грн. (Список №1 - 40 544,94 грн; Список №2 - 107 977,14 грн); по справі №0440/6171/18 від 08.10.2018 задоволено позовні вимоги за лютий - червень 2018 року в сумі 359 492,45 грн (Список №1 - 91 654,24 грн; Список №2 - 267 838,21 грн).

Боржник частково сплатив заборгованість за вказаними судовими рішенням, зокрема, за Списком №1 у розмірі 503 707,68 грн та за Списком №2 у розмірі 1 355 798,88 грн.

Таким чином, залишок непогашеної заборгованості за вищевказаними рішеннями суду в загальному розмірі за Списком №1 становить 1 203 884,15 грн. та за Списком №2 становить 3059 932,74 грн.

Крім того, за боржником існує наявна заборгованість, що виникла за період з липня 2018 року по серпень 2019 року включно у розмірі 871 689,97 грн.

В рахунок погашення зазначеної заборгованості боржником сплачено грошові кошти у розмірі 524 960,59 грн. Отже, залишок заборгованості становить 346 729,41 грн.

Розпорядником майна боржника заявлені кредитором грошові вимог визнані у повному обсязі.

3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.3 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником. Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

Приписами ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.(ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства). Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять присічного строку для заявлення конкурсними кредиторами своїх вимог до боржника, їх розгляд проводиться судом в порядку черговості їх надходження до суду. При цьому кредитори, вимоги яких заявлені після завершення 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, не втрачають статус конкурсного кредитора, але позбавляються права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що (далі - Закон №1058-IV) страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (надалі - Інструкція) встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

За правилами п. 6.10 Інструкції відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду України за місцем його реєстрації.

З урахуванням наведених положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1, можна дійти висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано кредитору лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею (аналогічні висновки про застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 812/1347/17, від 06 березня 2018 року у справі №812/1112/17, від 21.01.2021 по справі № 812/1228/17).

Керуючись вищевикладеним, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій слід віднести до 2 черги задоволення вимог кредиторів. Такі грошові вимоги підлягають включенню до 4 черги задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання кредитора на приписи ст. 2 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, у постанові від 12.12.2019 у справі №812/182/17 Верховний Суд зазначив про застосування права на підставі аналізу положень Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування: обов`язок відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлений чинним законодавством України. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 02.06.2015 у справі № 21-166а15 та від 21.09.2015 у справі № 823/597/15, а також Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.02.2018 у справі № 812/1347/17 та від 06.03.2018 у справі №812/1112/17, від 11.04.2018 у справі №808/1672/17, суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Також колегія суддів приймає до уваги постанову Верховного Суду від 14.01.2021 по справі № 905/1055/19, у якій предметом касаційного розгляду була касаційна скарга подана на постанову суду апеляційної інстанції у якій, серед іншого, ухвалу суду першої інстанції в частині розгляду грошових вимог управління Пенсійного фонду України змінено і віднесено кредиторські вимоги управління Пенсійного фонду України, які являють собою витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, замість другої черги до четвертої.

Ухвала господарського суду в частині розміру заявлених грошових вимог не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не переглядається.

3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами апеляційного перегляду.

Приймаючи до уваги, що ухвала господарського суду в оскаржуваній частині постановлена при неправильному застосуванні норм матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали суду в оскаржуваній частині та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВ ЕНТЕРПРАЙЗ" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у справі №904/3457/19 змінити, виклавши в наступній редакції: «Визнати грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» (49055, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Будівельників, будинок 34, ) в розмірі 3 842,00 грн (1 черга), 4 610 546,30 грн (4 черга)».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова складена у повному обсязі 12.11.2021.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

Л.А.Коваль