ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3883/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми "Мост" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 (прийняте суддею Бєлік В.Г., повне судове рішення складено 03.09.2021) у справі № 904/3883/21

за позовом Приватного підприємства фірма "Мост"

до Фізичної особи-підприємця Фільченко Миколи Михайловича

про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у загальному розмірі 617 790,40 грн. за договором підряду № Ф-020318 від 02.03.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Приватне підприємство фірма "Мост" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Фільченко Миколи Михайловича безпідставно набуті грошові кошти у загальному розмірі 617 790,40 грн. за договором підряду № Ф-020318 від 02.03.2018 року.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 у справі № 904/3883/21 у задоволенні позовної заяви відмовлено у повному обсязі.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд встановив, що кошти, стягнення яких є предметом позову, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Лист позивача адресований відповідачу про одностороннє розірвання Договору підряду №Ф-020318 від 02.03.2018 не є належним та допустимим доказом розірвання цього договору, оскільки за умовами договору він може бути розірваний тільки за згодою Сторін, що оформлюється додатковою угодою.

Доводи позивача, що відповідач не приступив до виконання робіт, передбачених умовами договору підряду також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Також, позивач не подав суду доказів, що він в односторонньому порядку відмовлявся від Договору. До звернення до суду з позовом позивач не відмовився від договору, цей договір не був розірваний. Договором не передбачений обов`язок підрядника повернути попередню оплату замовнику. Тобто на момент звернення з позовом право позивача на отримання суми попередньої оплати не було порушене, оскільки воно ще не виникло.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Приватне підприємство фірма "Мост" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 у справі № 904/3883/21, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на ті обставини, що у встановлений Договором строк відповідач ФОП Фільченко М.М. не приступив до виконання робіт та не виконав їх до 21.05.2018 року у повному обсязі, що свідчить про невиконання зобов`язань підрядником та про істотне порушення ним умов Договору. Так як Договором передбачено право Замовника на розірвання Договору в односторонньому порядку у разі невиконання Підрядником своїх зобов`язань та у разі істотного порушення ним умов Договору, то позивач скористався даним правом та направив на адресу Підрядника Повідомлення №25.06/01 від 25.06.2021 про розірвання з 05.07.2021 року спірного Договору. Тобто, на момент ухвалення рішення у даній справі, спірний Договір був розірваним в односторонньому порядку з ініціативи Позивача.

Так як на момент розгляду справи мало місце припинення договірних відносин між позивачем та відповідачем, то позивач з посиланням на ст.1212 ЦК України констатував факт, що має місце безпідставне збереження відповідачем грошових коштів сплачених за спірним договором.

Суд не звернув уваги на той факт, що умовами Договору передбачено розірвання даного договору в односторонньому порядку як Замовником так і Підрядником, у визначених випадках. Відповідач не заперечував той факт, що у встановлений Договором строк ним роботи за даним Договором виконані не були, хоча заперечував факт того, що роботи за даним Договором ним взагалі не було розпочато. Тобто, відповідач підтвердив порушення ним умов Договору. Відповідач мотивував свої дії щодо не виконання робіт за даним Договором тим, що Замовник (позивач) не здійснював фінансування робіт у повному обсязі у відповідності до графіка фінансування, зазначеного у Додатку №2 до Договору. Однак, ні Договором, ні нормами діючого законодавства України не передбачено право Підрядника не виконувати взяті на себе зобов`язання за договором з причини відсутності фінансування з боку замовника. Зазначене свідчить про те, що дії відповідача щодо не виконання взятих на себе зобов`язань за Договором не є законними та позивач за таких обставин мав право розірвати зазначений Договір в односторонньому порядку.

Апелянт не погоджується з висновком суду про необхідність оформлення розірвання договору у вигляді додаткової угоди. Укладання Сторонами додаткової угоди в разі розірвання Договору в односторонньому порядку не передбачено ні даним Договором ні діючим законодавством України.

Належним доказом того, що відповідач приступив до виконання робіт за Договором, суд вважає докази виконання Відповідачем прихованих робіт за адресою вул. Гетьманська, 7 у м.Дніпро в межах проекту "Доступне житло", що підтверджено актами на закриття прихованих робіт №№ 1-8, які складені в період з 06.04.2018 по 19.05.2018 за участю представника технічного нагляду замовника та представника проектної організації. Однак, скаржник неодноразово заявляв про те, що роботи щодо влаштування покрівлі на об`єкті "Доступне житло відповідач ФОП Фільченко Микола Михайлович виконував на підставі іншого договору, укладеного з іншою юридичного особою, а саме з Комунальним підприємством "АГЕНТСТВО РЕГІОНАЛЬНОГО РОЗВИТКУ "РЕГІОН-ЛІДЕР" Дніпропетровської обласної Ради", яке є замовником даного будівництва.

Слід зазначити, що із змісту позовної заяви вбачається, що позивач заявляє позовні вимоги мотивуючи тим, що договір припинив свою дію. Також на стадії підготовчого провадження позивач надав суду доказ того, що ним направлено відповідачу повідомлення про розірвання Договору в односторонньому порядку з підстав порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що судом вірно встановлено відсутність підстав для витребування грошових коштів відповідно до положень статті 1212 ЦК України, як безпідставне збагачення. Проведені Позивачем чисельні та поетапні оплати за договором підтверджують не лише той факт, що Відповідач приступив до виконання робіт, а і те, що роботи були виконані Відповідачем та прийняті Позивачем. Станом на дату подання позовної заяви договори не є припиненим, Позивач не відмовився від виконання Відповідачем зобов`язань за Договором відповідно до ст.612 ЦКУ, роботи за Договором виконані, таким чином відсутні підстави для повернення будь-яких грошових коштів за договорами.

Судом вірно встановлено, що на момент подання позову позивач не відмовився від договору, а лист про одностороннє розірвання Договору підряду №Ф-020318 від 02.03.2018 року, не є належним та допустимим доказом розірвання цього договору.

Таким чином, право позивача на розірвання договору у відповідності до п. 3.4.3 договору не може бути реалізоване позивачем, тим паче під час судового розгляду.

Щодо направлення листа про розірвання договору під час розгляду справи апелянт зазначає, що про обставину розірвання договору позивачем не зазначалось в позовній заяві, про неможливість надання такого доказу, позивачем також не вказано в позовній заяві. Подаючи суду зазначений лист, позивач не обґрунтував неможливість його подання разом з позовом. Крім того і сам позивач зазначає, що лист про розірвання договору було направлено ним вже під час розгляду справи судом. Тобто підтверджує, що на момент подання позову не існувало такої обставини як відмова замовника (позивача) від договору підряду, відповідно не існувало і доказу на підтвердження такої обставини. Лист був складений та направлений лише після того, як відповідачем було надано відповідь на відзив, в якій роз`яснено порядок реалізації ст. 849 Цивільного кодексу України.

Таким чином, станом на дату подання позовної заяви договір не був припиненим та не є припиненим і зараз, позивач не відмовився від виконання відповідачем зобов`язань за договором відповідно до ст. 612 ЦКУ, роботи за договором виконані на суму сплачених коштів, таким чином відсутні підстави для повернення будь-яких грошових коштів за Договором.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.10.2021 апеляційну скаргу у справі залишено без руху.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 3319/21 від 18.10.2021 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Мороза В.Ф., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/3883/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 для розгляду справи № 904/3883/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства фірми "Мост" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 у справі № 904/3883/21; призначено розгляд скарги в судове засідання на 16.11.2021 о 15:30 год.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 3487/21 від 16.11.2021 у зв`язку з виходом з відпустки судді Мороза В.Ф., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/3883/21.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2021 для розгляду справи № 904/3883/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

В судовому засіданні 16.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

02.03.2018 між Приватним підприємством фірмою "Мост" (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Фільченко М.М. (Підрядник) укладено договір підряду №Ф-020318 (далі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що Підрядник за завданням Замовника зобов`язується своїми силами і на свій ризик виконати роботи на об`єкті "Доступне житло в м. Дніпро на житловому масиві Лівобережний-3, за адресою вул. Гетьманська №7" .(далі -Об`єкт/Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх на умовах даного договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору Роботи підлягали виконанню Підрядником протягом 60 днів.

Ціна Робіт відповідно до п. 5.1. Договору та кошторису (Додаток №1 до Договору) становить 1 001 088,00 грн., у тому числі ПДВ 20%.

Пунктом 5.5. Договору сторони погодили порядок оплати за виконані Роботи, крім того, погоджений графік фінансування Робіт Замовником наведено в Додатку №2 до Договору "Графік виконання робіт та фінансування робіт із влаштування покрівлі".

Здача та приймання виконаних робіт, відповідно до п. 6.1. Договору, має бути здійснена після виконання всього обсягу Робіт за Договором, шляхом оформлення Акту за формою КБ-2В та довідкою за формою КБ-3.

Замовник здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника наступним чином:

- Платіжним дорученням №108 від 05.03.2018 у розмірі 100 000,00 грн. згідно рахунку №17 від 05.03.2018.

- Платіжним дорученням №170 від 04.04.2018 у розмірі 100 000,00 грн. згідно рахунку №23 від 04.04.2018.

- Платіжним дорученням №239 від 29.05.2018 у розмірі 200 000,00 грн. згідно рахунку №26 від 29.05.2018.

При цьому, у платіжних дорученнях йде посилання на спірний договір.

Відповідно до п.8.1. вищевказаного Договору, Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами та діє до 31.05.2018, в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

В матеріалах справи відсутні підписані обома сторонами Акти виконаних робіт згідно договору.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 01.03./03 від 01.03.2021 щодо повернення грошових коштів у розмірі 400 000,00 грн. у семиденний строк від дня отримання претензії, оскільки відповідачем не виконано перед позивачем своїх зобов`язань за спірним договором.

Відповідач у встановлений термін не повернув грошові кошти та не надав ніякої відповіді на претензію, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У позовній заяві позивач зазначив, що у встановлений договором строк відповідач не приступив до виконання взятих на себе зобов`язань за договором та не виконав їх до теперішнього часу, не повернув отримані грошові кошти у спірній сумі, які підлягають стягненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач звернувся до відповідача листом № 25.06./01 від 25.06.2021 в якому зазначив про розірвання спірного договору у зв`язку з тими обставинами, що відповідач своєчасно не приступив до виконання робіт за договором та не виконав їх у повному обсязі до 29.04.2018. Зазначений лист направлено відповідачу 01.07.2021.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Положення цієї глави (тобто глави 83 ЦК України) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена (у тому числі шляхом розірвання договору) або була відсутня взагалі.

Спірні кошти отримані відповідачем на підставі договору, що встановлено вище.

У даній справі не встановлено, що позивач в односторонньому порядку відмовлявся від Договору або що Договір був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку станом на дату звернення з позовом до суду.

Окрім того, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно з ст. 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Після закінчення строку дії укладеного між сторонами договору можливим є виконання відповідачем робіт за цим договором та їх прийняття позивачем. Відповідно, обставини закінчення строку дії спірного договору та невиконання робіт за договором у строк не є підставою для застосування ст. 1212 ЦК України при наявності договірних зобов`язань між сторонами, які не припинено між сторонами на дату звернення з позовом.

За викладеного, відсутні підстави для стягнення спірної суми згідно ст. 1212 ЦК України.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз частин 2 - 4 статті 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки такої відмови.

Так, частинами 2, 3 вказаної статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначених законодавством умов, які напряму залежать від наявності порушень умов договору в діях підрядника, при цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість частина 4 зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору (без будь-яких причин та умов), але з обов`язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору. Тобто, вказана правова норма презюмує правомірність дій підрядника при виконанні договору і саме тому в разі відмови від договору виникає обов`язок замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати його збитки, на відміну від пункту 2 цієї норми, яка врегульовує право замовника на відмову якраз у випадку невиконання зобов`язань підрядником.

Отже, в залежності від підстави розірвання договору підряду настають різні правові наслідки захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання.

У даному випадку після звернення з позовом до суду, 01.07.2021 позивач звернувся до відповідача листом № 25.06./01 від 25.06.2021 в якому зазначив про розірвання спірного договору у зв`язку з тими обставинами, що відповідач своєчасно не приступив до виконання робіт за договором та не виконав їх у повному обсязі до 29.04.2018.

Суд не вбачає підстав для дослідження обставин наявності у позивача, як замовника, права на відмову від договору підряду відповідно до частин 2, 3 статті 849 ЦК України та встановлення відповідних порушень умов договору підряду з боку підрядника (відповідача), оскільки вказані обставини не є предметом даного спору та позивач звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору лише під час слухання справи у суді першої інстанції.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

На момент звернення із тим чи іншим позовом права й інтереси, на захист яких подано позов, уже має порушити особа, до якої пред`явлено позов, тобто законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача.

Метою ж позову є розгляд спору і захист уже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Проте, враховуючи обставини звернення позивача до відповідача з вимогою про розірвання спірного договору після звернення до суду, права позивача щодо неповернення відповідачем коштів, сплачених як попередня оплата, не можна визнати порушеними на час звернення з позовом, який подано до суду передчасно.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми "Мост" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 у справі № 904/3883/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 у справі № 904/3883/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.11.2021

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко