СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Харків справа №905/1091/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Попков Д.О.
суддів Стойка О.В., Барбашова С.В.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус», м.Покровськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 04.08.2021р. (повний текст підписано 09.08.2021р.) у м.Харкові
у справі №905/1091/21 (суддя Бокова Ю.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97», смт.Авангард Одеської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус», м.Покровськ Донецької області
про стягнення 80414,53грн., з яких основної заборгованості в розмірі 74880,00грн., 3% річних в розмірі 1248,61грн., інфляційної індексації в розмірі 4285,92грн.

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97», смт. Авангард Одеської області (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус», м. Покровськ Донецької області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 80414,53грн., у тому числі:

- 74880,00грн. попередньої оплати за непоставлений товар;

- 1248,61грн. - 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань з повернення попередньої оплати за непоставлений товар, розрахованих за період з 17.11.2020р. до 07.06.2021р.;

- 4285,92грн. інфляційної індексації, нарахованої на заборгованість з повернення попередньої оплати за непоставлений товар за період з грудня 2020р. до квітня 2021р.

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.06.2021р. було відкрито провадження у справі №905/1091/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.08.2021р. (повний текст підписано 09.08.2021р.) у справі №905/1091/21, з урахуванням ухвал про виправлення описки від 06.09.2021р. та від 20.09.2021р., позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» були задоволені частково стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» на користь Позивача 75138,49грн., у тому числі: 74880,00грн. попередньої оплати за непоставлений товар та 258,49грн. - 3% річних.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту невиконання Відповідачем зобов`язань щодо поставки оплаченого Позивачем відповідно до рахунку №9 від 16.11.2020р. товару на суму 74880,00грн., без укладення договору, враховуючий, що Позивач в порядку ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України звернувся до Відповідача з претензією №15042021/1.1ДЗ від 15.04.2021р. про повернення грошових коштів в сумі 74880,00грн. через невиконання останнім обов`язку щодо поставки сплаченого товару.

Своєю чергою, відмова у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 990,12грн. 3% річних та інфляційної індексації зумовлена невірним визначенням Позивачем періоду розрахунку таких сум, адже відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України Відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання саме з 27.04.2021р. (претензія №15042021/1.1ДЗ від 15.04.2021р. отримана Відповідачем 19.04.2021р.), відтак належним є період розрахунку 3% річних саме з 27.04.2021р. до 07.06.2021р., а інфляційної індексації - з травня 2021р.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус», не погодившись з прийнятим рішенням Господарського суду Донецької області від 04.08.2021р. у справі №905/1091/21, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить означене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. незаконна оцінка суду першої інстанції щодо правомірності задоволення вимог Позивача з урахуванням приписів ч.2 ст.205 Цивільного кодексу України, тоді як відповідно до ст.208 цього Кодексу правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі;

6.2. залишення місцевим судом поза увагою факту укладення між сторонами письмового договору № від 17.11.2020р. з поставки товару, що свідчить про не повне дослідження ним наявних у справі доказів та породило ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення;

6.3. твердження суду про те, що претензія Позивача №15042021/1.1ДЗ від 15.04.2021р. була залишена Відповідачем поза увагою, не відповідає дійсності, оскільки 28.04.2021р. за вих.№10 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» була спрямована відповідь на претензію, де директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» послався на форс-мажорні обставини у зв`язку з запровадженням на території України карантинних заходів, що є підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язань. Своєю чергою, через не повернення Позивачем з невідомих обставин належного контрагенту примірника договору поставки № від 17.11.2020р., Відповідач не мав змоги довести форс-мажорні обставини законним шляхом (отримати сертифікат ТПП України).

Відповідач зазначає, що не оспорює факт отримання відповідно до рахунку №9 від 16.11.2020р. до договору № від 17.11.2020р. попередньої оплати Позивача в розмірі 74880,00грн., що підтверджуються платіжним дорученням №20421 від 17.11.2020р., а також отримання ним претензії Позивача №15042021/1.1ДЗ від 15.04.2021р.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97», поза межами встановленого апеляційним судом строку для подання відзиву на апеляційну скаргу (встановлено в ухвалі суду до 13.10.2021р. включно, тоді як пояснення направленні на адресу суду лише 26.10.2021р.), надано до суду апеляційної інстанції пояснення, яки фактично являються відзивом на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус», без клопотання про поновлення строку для їх подання, що в силу приписів ст.118 Господарського процесуального кодексу України зумовлює залишення таких пояснень апеляційним судом без розгляду.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 09.09.2021р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Барбашова С.В.

9. Ухвалою від 30.09.2021р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №905/1091/21, а ухвалою від 20.10.2021р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Барбашова С.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

12. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 16.11.2020р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» (Постачальник) виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» (Покупець) рахунок на оплату №9 (а.с.14) товару за переліком на загальну суму з ПДВ - 74880,00грн.

Зі змісту означеного рахунку вбачається, що його оплата означає погодження з умовами поставки товарів. Товар відпускається за фактом надходження коштів на п/р Постачальника, самовивозом, за наявності довіреності та паспорта.

13. Відповідно до платіжного дорученням №20421 від 17.11.2020р. (а.с.16) Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» було здійснено оплату товару за рахунком №9 від 16.11.2020р. на суму 74880,00грн.

14. Матеріали справи містять акт звіряння взаємних розрахунків сторін станом на 13.12.2020р. (а.с.13), а також оборотно-сальдову відомість по рахунку 63 (а.с.15), згідно з якими заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» у Відповідача складає 74880,00грн.

15. Апеляційним судом встановлено, що платіжне доручення №20421 від 17.11.2020р. та акт звіряння взаємних розрахунків містять посилання на договір № від 17.11.2020р., проте у рахунку на оплату №9 від 16.11.2020р. таке посилання відсутнє та Позивачем про укладення договору № від 17.11.2020р. з Відповідачем не зазначає і останнім до матеріалів справи не додається.

16. Місцевим судом встановлено та сторонами не заперечується, що товар Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» відповідно до рахунку №9 від 16.11.2020р. на оплату поставлений не був.

17. З матеріалів справи також вбачається, що Позивач звернувся до Відповідача із претензією №15042021/1.1ДЗ від 15.04.2021р. (а.с.а.с.9, 10), в якій просив повернути грошові кошти в сумі 74880,00грн. у зв`язку із невиконанням обов`язку щодо поставки сплаченого товару. Згідно з наявним в матеріалах справи описом вкладення та накладною №2285134 від 15.04.2021р. (а.с.а.с.11, 12), вказана вимога була отримана представником Відповідача 19.04.2021р.

18. Вказані в п.п.12-17 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

19. Враховуючи не здійснення Відповідачем наразі поставки оплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97» товару та не повернення суми такої оплати, останнє звернулось до господарського суду з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» про стягнення суми оплаченого та непоставленого товару та нарахованих на неї 3% річних та інфляційної індексації.

20. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють відносини з купівлі-продажу та загальних положень зобов`язального права.

21. Надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» до суду апеляційної інстанції відповідь №10 від 28.04.2021р. (а.с.99) на претензію Позивача №15042021/1.1ДЗ від 15.04.2021р. залишається судовою колегією без розгляду, оскільки ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. При цьому, Скаржником не викладено обґрунтування причин неможливості своєчасного подання наданої до апеляційної скарги відповіді №10 від 28.04.2021р. на претензію до суду першої інстанції, як і клопотання про поновлення строку на її подання.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

22. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

23. Сутність розглядуваного місцевим судом спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання грошових зобов`язань з повернення суми оплаченого та не поставленого Товариству з обмеженою відповідальністю «Шляховик-97», як Покупцю товару за рахунком №9 від 16.11.2020р. у загальному розмірі 74880,00грн., та застосуванні наслідків прострочення такого виконання у вигляді стягнення нарахованих на суму заборгованості 3% річних та інфляційної індексації.

Підставою існування захищуваного суб`єктивного права на отримання стягуваної суми попередньої оплати Позивач вважає укладений з Відповідачем у спрощений спосіб договір поставки товару, визначеного у рахунку №9 від 16.11.2020р.

24. Так, згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

За загальним правилом договір має бути укладений у формі єдиного документу, підписаного і скріпленого печатками сторін (ч.1 ст.181 Господарського кодексу України). Водночас, письмова форма договору може бути забезпечена і шляхом обміну кореспонденцією (листи, телеграми тощо) чи прийняттям замовлення до виконання, якщо при цьому забезпечується дотримання вимог ст.ст.641, 642 Цивільного кодексу України відносно надсилання оферти з усіма істотними умовами договору та її акцепту.

Як встановлено ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Аналогічні визначення містить й ч.2 ст.180 Господарського кодексу України, при цьому ч.3 цієї норми вказує на обов`язковість погодження сторонами предмету, ціни і строку дії договору. Ціну, як істотну умову договору визначає і ч.2 ст.189 Господарського кодексу України.

25. Виставлення Відповідачем рахунку №9 від 16.11.2020р. на суму 74880,00грн. та його оплата Позивачем (прийняття оферти) достатньою мірою вказує на укладання сторонами договору поставки у спрощений спосіб, але у письмовій формі.

26. Беручи до уваги правову природу укладеного договору поставки, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

27. Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.ст.655, 662 та 663 Цивільного кодексу України, Продавець зобов`язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

28. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

29. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів поставки Відповідачем товару/повернення суми оплаченого товару Позивачу чи припинення відповідних зобов`язань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

Згідно з ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

30. З приводу доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що як зазначалося раніше законність укладеного між сторонами договору поставки діючим законодавством не покладена в залежність від викладення його умов у формі єдиного документу з одночасним підписанням та скріпленням печатками сторін. Враховуючи, що Скаржником визнаються встановлені місцевим судом обставини виставлення ним рахунку №9 від 16.11.2020р. та отримання від Позивача оплати в сумі такого рахунку згідно з платіжним дорученням №20421 від 17.11.2020р., місцевим судом було правильно кваліфіковано відповідно до ст.ст.641, 642 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.181 Господарського кодексу України правовідносини сторін з поставки товару як укладання договору у спрощений спосіб. Апеляційний суд відмічає, що «спрощеність» способу не скасовує письмової форми правочину, адже всі істотні умови необхідні для виникнення між сторонами правовідносин були визначені.

Своєю чергою, відсутність в матеріалах справи та ненадання Скаржником доказів укладення відносно продажу цього ж майна між сторонами договору № від 17.11.2020р. у формі єдиного документу підтверджує висновок про достатність вчинених сторонами дій (виставлення рахунку та його оплату) для виникнення належної у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України підстави для виникнення договірних правовідносин.

31. Враховуючи правильно встановлені місцевим судом умови продажу товару «самовивозом за фактом надходження коштів», апеляційний суд звертає увагу Скаржника на відсутність доказів у відповідності до п.2 ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України виконання ним обов`язку з передачі товару шляхом повідомлення про готовність до відвантаження. Своєю чергою, не отримавши оплачений товар, Позивач у відповідності до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України набув права вимагати повернення суми попередньої оплати як альтернативу вимозі про поставку товару, яке було реалізовано претензією №15042021/1.1ДЗ від 15.04.2021р., отриманою Відповідачем 19.04.2021р.

32. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних та інфляційної індексації.

При цьому, ст.625 Цивільного кодексу України не передбачає можливості звільнення від виконання грошових зобов`язань, а тому міркування Скаржника довкола форс-мажорних обставин не доведені належним чином, що у сукупності із відсутністю доказів повернення попередньої оплати Позивачу зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги.

33. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення по суті задоволених позовних вимог із порушеннями або чи обставинами, які мають наслідком необхідність визнання нечинним, зміну або скасування оскаржуваного рішення суду, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

34. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус», м. Покровськ Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2021р. (повний текст підписано 09.08.2021р.) у справі №905/1091/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2021р. (повний текст підписано 09.08.2021р.) у справі №905/1091/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверхаус», м. Покровськ Донецької області.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.11.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя С.В. Барбашова

Надіслано судом до ЄДРСР 12.11.2021р.