ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви

15.11.2021 Справа № 917/1647/21

Суддя Паламарчук В.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) через підсистему "Електронний суд" звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства. У даній заяві заявниця просить суд прийняти заяву до розгляду, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність, оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозиції (план реструктуризації), зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти (загальний мораторій) починаючи з дня винесення рішення

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2021р., справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/1647/21 та визначено головуючим у справі суддю Паламарчука В.В.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.11.2021 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишено без руху та зазначено, що недоліки заяви повинні бути усунуті ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) у строк, що не повинен перевищувати 3 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду всіх наявних доказів (належним чином засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено вище у даній ухвалі, зокрема:

- конкретизований список усіх кредиторів боржника із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) з відображенням періоду виникнення зобов`язання;

- докази (договори, квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми усіх заявлених грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- довідку податкової служби про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні;

- заповнену належним чином декларацію про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства або докази на підтвердження наявності підстав для зазначення "Член сім`ї не надав інформацію";

- докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 35685,00 грн.

Через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 08.11.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із додатковими документами до неї.

Так, на виконання вимог ухвали Господарського суду Полтавської області від 01.11.2021 про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником було надано пояснення проти кожного аргументу суду, що слугував залишенню заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху.

Дослідивши подані заявником пояснення, суд дійшов висновку про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 без розгляду з огляду на наступне.

ОСОБА_1 надала відомості про наявні (відомі їй) рахунки.

Інші недоліки, зазначені в ухвалі від 01.11.2021, не усунуті, оскільки належних доказів (договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором суду так і не надано.

Так, за заявою ОСОБА_1 вона має заборгованість перед 4 банками та 19 мікрофінансовими організаціями, яка за її підрахунками та даними УБКІ становить 934313,37 грн.

Однак, як до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додано роздруківку Договору позики №1291859 від 03.07.2020 з ТОВ "Веллфін", заяви-приєднання та договору про надання фінансового кредиту з ТОВ "СОС Кредит", паспорту позики та договору позики ТОВ "1Безпечне агентство безпечних кредитів", договору №2128869 від 13.03.2020 р. про надання споживчого кредиту ТОВ "АВЕНТУС Україна" , паспорту позики та договору № від 09.04.2020 з ТОВ "Смарттівей юкрейн", договору позики №156327 від 29.03.2020 ТОВ "Фінансова Компанія "Гелексі", договору №181806157 від 13.03.2020 з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", договору № від 15.05.2020 з ТОВ "Інфінанс", пропозиції укласти договір з ТОВ "ФК "Верона", акцепт з ТОВ "Укр кредит фінанс", кредитний договір з ТОВ "Мілоан", договору №08-04-20-0233-02 від 09.04.2020 з ТОВ "ФК "Воллєт", договору №6 від 13.03.2020 з ТОВ "ФК "Інвест Фінанс", договору №001/20/037918 від 24.03.2020 з ТОВ "Глобал кредит", договору №-680727 від 24.03.2020 з ТОВ "ФК "Є гроші ком", договору №4248392 від 27.06.2020 з ТОВ "ФК "Арагон".

Однак, як до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, так і до заяви про усунення недоліків не додано договорів з АТ "ПУМБ", АТ "Укрсиббанк", ТОВ "Діджи Фінанс", ТОВ "ФК "Кредит-капітал", АТ "Універсалбанк", ТОВ "Вердикт капітал", АТ "Приватбанк".

Також, у заяві про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник стверджує, що у нього відсутня частина кредитних договорів на підставі яких виникла заборгованість, оскільки частина з них знаходяться у кредиторів, і жодних договорів чи інших виникнення зобов`язання не отримувала.

Вказане не може бути прийняте судом як належний доказ надання конкретизованого переліку кредиторів, оскільки відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч.2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд критично ставиться до твердження боржниці, що розмір заборгованості підтверджує Українського бюро кредитних історій, оскільки вказаний витяг не може бути допустимим доказом наявності грошових вимог в силу ст. 77 ГПК України, так як обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, суд враховує й загальновживаний підхід до відповідності інформації, наявної у конкретному документі, відомостям, на підставі яких він складений, а саме шляхом його підписання відповідальною посадовою особою, а отже, роздруківка кредитного звіту, яка надана Заявницею в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може сприйматися належним доказом наявності кредитних договорів, на підставі яких виникла заборгованість у сумі 934313,37грн.

Крім цього, конкретизований список кредиторів, наданий заявником, не містить зазначення складу грошових вимог (розмежування заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), що прямо суперечить приписам ст. 116 Кодексу.

Слід зазначити, що згідно поданого заявницею переліку кредиторів по деяких кредитних договорах строк виконання не настав.

Суд зазначає, що Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її задовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У даному випадку заявником наведено підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, копії яких не надано до матеріалів справи, тобто не підтверджено належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність. Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Слід зауважити, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

При цьому, питання щодо призначення підготовчого засідання господарського суду, в якому перевіряється наявність підстав визначених ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства та приймається рішення про відкриття справи про неплатоспроможність або відмову у відкритті справи вирішується судом виключно після прийняття заяви про неплатоспроможність та лише у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У даному ж випадку звертаючись до господарського суду із заявою про неплатоспроможність заявниця вказувала про наявність у неї прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 934313,37 грн., однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не надано документального підтвердження наявності, а також строку виконання зобов`язань. Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві.

До заяви про усунення недоліків заявниця додає клопотання про витребування доказів. В цьому клопотанні ОСОБА_1 просить витребувати копію кредитного договору/договору позики у всіх її кредиторі (згідно списку).

Згідно ч. 1-2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначає, що вона телефонувала, відвідувала офіси кредиторів з проханням надати їй інформацію по заборгованості, прострочку, пеню, штрафи, комісію, відсотки і саме тіло кредиту, однак не отримувала відповіді. До заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність надано копії запитів до кредиторів, однак відсутні докази їх направлення. Таким чином, на думку суду заявницею не подані докази вжиття заходів на отримання договорів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Також, всупереч п.12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства боржником не надано доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Посилання заявника на п. 37 Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/726/20 від 19.11.2020р. щодо можливості укладання між боржником (фізичною особою) та арбітражним керуючим угоди про відстрочення оплати його винагороди є безпідставним, оскільки зміст угоди та розмір винагороди не відповідають приписам Кодексу України з процедур банкрутства про що зазначено в ухвалі суду від 01.11.2021 р. Щодо посилань, стосовно сумнівів розгляду саме заяви ОСОБА_1 в частині ухвали суду, що договір визначає умови оплати розпорядника майна у сумі майже вдвічі меншій, ніж визначено чинним законодавством, то суд зазначає, що в даному випадку він мав на увазі суму оплату послуг керуючого реструктуризації за місяць.

Частиною 2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Згідно абз.3 ч.2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році місячний прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Отже, навіть станом на дату звернення заявника із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, розмір грошової винагороди керуючому реструктуризацією за місяць повинен становити 11895,00 грн. (2 379,00 грн. прожитковий мінімум для працездатних осіб, станом на дату звернення із заявою х 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). В той час, як згідно з п. 3.3 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців, а саме: 5675,00 грн. протягом перших двох місяців... , тобто у сумі майже вдвічі меншій, ніж визначено чинним законодавством, а далі - ще в менших сумах.

Крім того, боржником не надано належних та допустимих доказів можливості в подальшому здійснити оплату послуг арбітражного керуючого у справі про її неплатоспроможність після реалізації майна боржника, оскільки в поданій заяві заявниця зазначає про відсутність будь-якого майна, як рухомого так і не рухомого, яке б належало йому та могло бути реалізоване, у тому числі для здійснення оплати праці арбітражному керуючому.

Так само заявницею не усунуто недоліки у декларації про майновий стан боржника за 2018, 2019 та 2020 роки.

Таким чином, боржником недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не усунуто у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ст. 113 Кодексу України з питань банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

Частиною 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Отже, недотримання заявником приписів ст. 116 КУзПБ та ст. 174 ГПК України, а також не усунення вказаних судом недоліків у встановлений судом строк свідчить у даному випадку про порушення процесуальної дисципліни, яка встановлена національним процесуальним законодавством та тягне за собою застосування наслідків, встановлених статтею 38 КУзПБ та 174 ГПК України - повернення заяви та доданих до неї документів заявнику.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про повернення фізичній особі ОСОБА_1 заяви про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність та доданих до неї документів.

Разом з тим, за приписами ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду у встановленому порядку.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 37, 38, 113, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 74, 174, ч.2 ст.232, 233, 234, ч.2 ст. 235,236, 255, 256, 326 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (вхід. №1885/21 від 23.10.2021) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи разом з додатками, подану через систему «Електронний суд», повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Паламарчук