ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про закриття провадження у справі

10 листопада 2021 року м. Харків Справа № 913/660/21
Провадження №15/913/660/21
про стягнення 433 241 грн 86 коп.
Суддя Смола С.В.
Секретар судового засідання Славич В.І.
У засіданні брали участь:
від заявника: Полякова С.О. прокурор відділу Харківської обласної прокуратури за службовим посвідченням;
від позивача: представник не прибув;
від відповідача-1: представник не прибув;
від відповідача-2: представник не прибув.
Керівник Сватівської окружної прокуратури Луганської області (далі прокурор) 20.09.2021 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі позивача-1 - Білокуракинської селищної ради, та позивача-2 Відділу освіти Білокуракинської селищної ради, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» (далі ТОВ «АС») про стягнення з відповідача на користь Відділу освіти Білокуракинської селищної ради коштів у сумі 433 241 грн 86 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Відділом освіти Білокуракинської селищної ради 17.11.2017 розміщено на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» оголошення №UA-2017-11-17-003500-а про намір здійснити закупівлю природного газу (09123000-7, ДК 021:2015: 09120000-6 Газове паливо) з очікуваною вартістю 3 632 291 грн 04 коп. за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників, предметом закупівлі та проектом договору.
За результатами розгляду цінової пропозиції ТОВ «АС» указаного учасника визнано переможцем та повідомлено про намір укласти договір про закупівлю.
05.01.2018 між Відділом освіти Білокуракинської селищної ради та ТОВ «АС» укладено договір про закупівлю №1, предметом якого є постачання природного газу в необхідних для споживача об`ємах.
У подальшому на адресу Відділу освіти Білокуракинської селищної ради від ТОВ «АС» надійшов ініціативний лист від 22.01.2018 №23/28 щодо укладення додаткових угод у зв`язку зі збільшенням ціни природного газу. У листі в обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару ТОВ «АС» повідомило про рівень індикативних цін на природний газ на підставі біржових торгів ТБ «Українська енергетична біржа», який станом на 01.01.2018 становить 9 687 грн 48 коп. за 1 000 м3 природного газу з ПДВ без урахування тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС та запропоновано ціну 9 458 грн 70 коп. з урахуванням ПДВ за 1 000 м3 природного газу.
Крім того, від постачальника на адресу споживача надійшов ініціативний лист від 22.01.2018 №23/29 щодо укладення додаткових угод у зв`язку із збільшенням ціни природного газу. У цьому листі в обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару за договором постачання природного газу, ТОВ «АС» повідомило про рівень індикативних цін на природний газ, встановлений та розміщений НАК «Нафтогаз України» на своєму офіційному сайті, згідно з яким ціна природного газу станом на 02.01.2018 становить 10 732 грн 80 коп. за 1 000 м3 природного газу з ПДВ без урахування тарифів на його транспортування мережами операторів ГРМ/ГТС та запропоновано ціну 10 403 грн 28 коп. з урахуванням ПДВ за 1 000 м3 природного газу.
На підтвердження зміни ціни постачальником до листа надано експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати датовані від 03.01.2018 №О-05/1 та від 03.01.2018 №О-05/3.
07.02.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору, якою підвищено ціну на природний газ з 01.01.2018 з 8 600 грн 00 коп. до 9 458 грн 70 коп. за 1 000 м3 природного газу, внаслідок чого зменшено обсяг постачання газу з 329,169 тис. м3 до 299,2856738 тис. м3.
Цього ж дня між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору, якою з 02.01.2018 збільшено ціну природного газу до 10 403 грн 28 коп. за 1 000 м3 природного газу, внаслідок чого зменшено обсяг постачання газу з 299,2856738 тис. м3 до 272,1116225 тис. м3.
Крім того, 07.02.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №4 до договору, за якою ціна на природний газ з 01.02.2018 становить 10 152 грн 52 коп. за 1 000 м3 природного газу з урахуванням ПДВ та зменшено вартість договору на 68 180 грн 29 коп. з урахуванням ПДВ, У результаті цього загальна вартість договору склала 2 762 673 грн 11 коп., у т.ч. ПДВ 460 445 грн 52 коп.
У подальшому, 03.07.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №5 до договору, якою зменшено суму договору на 45 245 грн 45 коп., а також зменшено обсяг поставки на 6,5086225 тис. м3: з 272,1116225 тис. м3 до 265,603 тис. м3. Також сторони домовились, що загальна вартість договору складається з сум вартості за фактично поставлений газ споживачеві у обсязі 263,603 тис. м3 та становить 2 717 427 грн 66 коп., у т.ч. ПДВ 452 904 грн 61 коп.
Зазначив, що у січні 2018 року при проведенні відкритих торгів щодо закупівлі природного газу ТОВ «АС» отримано ряд експертних висновків щодо вартості природного газу: експертний висновок від 03.01.2018 №0-5/01 Черкаської торгово-промислової палати, згідно з яким середньозважена вартість природного газу станом на 01.01.2018 в Україні становить 9 687 грн 48 коп. за 1 000 м3 природного газу; експертний висновок від 03.01.2018 №0-5/03 Черкаської торгово-промислової палати, за яким вартість природного газу в Україні з 02.01.2018 становить 10 732 грн 80 коп. за 1 000 м3 природного газу, у т.ч. ПДВ.
Отже, постачальник на час укладення договору від 05.01.2018 №1 достовірно знаючи, що вартість природного газу станом на 03.01.2018 становить 10 732 грн 80 коп. за 1 000 м3 природного газу навмисно знизив ціну на газ, тим самим штучно створивши конкуренцію та отримавши перемогу у торгах, що в свою чергу потягло за собою порушення основних принципів публічних закупівель: добросовісної конкуренції серед учасників; максимальної економії та ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель.
Указав, що внаслідок укладення додаткових угод від 07.01.2018 №2, №3 ціна за 1 000 м3 природного газу збільшена з 8 600 грн 00 коп. до 10 403 грн 28 коп., тобто на 1 803 грн 28 коп. або на 17,33%. І навіть з урахуванням зменшення ціни додатковою угодою від 07.02.2018 №4 відбулось збільшення ціни за 1 000 м3 природного газу на 15,29%.
Вважає, що додаткові угоди від 07.02.2018 №2, №3 та №4 до договору постачання природного газу від 05.01.2018 №1 укладені з порушенням чинного законодавства та є нікчемними.
Зазначив, що через неналежне виконання своїх зобов`язань щодо поставки Відділу освіти Білокуракинської селищної ради природного газу ТОВ «АС» безпідставно отримало в результаті укладених нікчемних угод, які не тягнуть за собою правових наслідків, 433 241 грн 86 коп.
Крім того, прокурор просив залучити до участі у справі у якості третьої осіб, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Північно-Східний офіс Державної аудиторської служби України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, господарський суд
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву прокурора залишено без руху.
29.09.2021 від ТОВ «АС» поштою до суду надійшло клопотання від 27.09.2021 №1787/04 про передачу справи за територіальною підсудністю на розгляд до Господарського суду Донецької області.
04.10.2021 від ТОВ «АС» поштою до суду надійшло клопотання від 30.09.2021 №1815/04 про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою суду від 11.10.2021 підтверджено підстави представництва керівником Сватівської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-1 Білокуракинської селищної ради, та позивача-2 Відділу освіти Білокуракинської селищної ради, з заявленими позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС»; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 10.11.2021; у задоволенні клопотання прокурора про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Північно-Східного офісу Державної аудиторської служби України відмовлено.
У підготовче засідання 10.11.2021 представники сторін не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідач відзивом від 29.10.2021 №1971/04 вимоги позову відхилив, посилаючись на відсутність заниження ціни, оскільки договір Відділ освіти Білокуракинської селищної ради міг укласти договір з ТОВ «АС» лише у випадку відхилення двох конкурентів перед ним, про що ТОВ «АС» не могло бути завідомо відомо в силу специфіки роботи системи Prozzoro.
Зазначив, що умовами договору і положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено можливість сторонам вносити зміни до істотних умов договору, в тому числі в частині перегляду за одиницю товару.
Також прокурором не надано доказів про подання позову щодо визнання недійсним самого договору внаслідок незаконно проведеної процедури закупівлі.
Указав, що станом на 01.01.2018 за ТОВ «АС» в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз» обліковувалось 867,029 тис. м куб. газу, який був закуплений підприємством у жовтні-листопаді 2017 року від інших постачальників. При цьому середньозважена ціна закупленого ТОВ «АС» на початок опалювального сезону природного газу з подальшим закачуванням до підземних сховищ газу склала 8 545 грн 00 коп. за 1 000 м куб. газу.
Зазначив, що середньозважена ціна на природний газ під час виконання договору складає 9 758 грн 88 коп. за 1 000 м куб. газу.
З огляду на інформацію, розміщену на сайті НКРЕКП, прокурор безпідставно стверджує, що факт укладення додаткових угод №2, №3, №4 до договору порушує інтереси держави в особі органу місцевого самоврядування як розпорядника державних коштів.
Указав, що зміни загальної ціни договору постачання природного газу від 05.01.2018 №1 не відбулося, оскільки загальна сума договору в розмірі 2 830 853 грн 40 коп. з ПДВ залишилася незмінною і після укладення спірних додаткових угод.
Чинним законодавством не регламентовано та не визначено, якими саме документами може підтверджуватися коливання ціни товару на ринку.
Зазначив, що договірний характер правовідносин сторін виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 Цивільного кодексу України.
Згідно додаткової угоди від 03.07.2018 №5 до договору від 05.01.2018 №1 сторони за взаємною згодою припинили дію договору про постачання природного газу від 05.01.2018 №1. На даний час природний газ поставлено, сума за спожитий газ сплачена в повному обсязі, договірні відносини припинились, тобто договір виконано в повному обсязі.
Вважає, що підстави для визнання додаткових угод від 07.02.2018 №2, від 07.02.2018 №3, від 07.02.2018 №4 до договору від 05.01.2018 №1 нікчемними та повернення коштів у сумі 433 241 грн 86 коп. відсутні, оскільки предмет спору припинив існування, тому провадження у справі №913/660/21 підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.
05.11.2021 від ТОВ «АС» надійшло клопотання від 27.10.2021 про відкладення підготовчого засідання у справі у зв`язку із участю представника підприємства адвоката Костенка В.В. у розгляді іншої справи №925/540/20 у Верховному Суді.
Вирішуючи клопотання ТОВ «АС» від 27.09.2021 №1787/04 про передачу справи за територіальною підсудністю на розгляд до Господарського суду Донецької області суд зауважує наступне.
В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів, які було сплачено по договору на постачання природного газу.
Грошові зобов`язання по своїй суті не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці.
Указав, що прокурор не довів та не додав до позовної заяви жодних доказів в підтвердження того, що договір постачання природного газу від 05.01.2018 №1 виконувався відповідачем виключно на території Луганської області.
Зазначив, що відсутні умови, за яких підсудність даного позову може бути визначена за приписами ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України.
Пунктом 1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Частинами 1, 2 ст.27 ГПК України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Проте, ч.ч.1, 5 ст.29 ГПК України встановлено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
У п.1 договору від 05.01.2018 №1 про закупівлю, який укладений між ТОВ «АС» та Відділом освіти Білокуракинської селищної ради, сторони визначили термін споживач це юридична або фізична особа або фізична особа-підприємець, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу.
Отже, сторонами в зазначеному договорі визначено місце виконання договору смт Білокуракине Луганської області, з огляду на що право вибору суду, до підсудності якого належить вирішення даного спору, між господарськими судами належить саме заявнику позову.
У даному випадку керівником Сватівської окружної прокуратури Луганської області позов подано до Господарського суду Луганської області, як до суду за місцем виконання договору, а тому підстави для передачі справи №913/660/21 до Господарського суду Донецької області відсутні.
З огляду на викладене суд вважає вказане клопотання необґрунтованим та відхиляє його.
Вирішуючи клопотання ТОВ «АС» від 30.09.2021 №1815/04 про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Частиною 1 ст.2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі.
Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до пункту 1 частини першої вказаної статті основними засадами судочинства, у тому числі є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.11.2018 у справі №913/453/18 за позовом керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Білокуракинської селищної ради та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Відділу освіти Білокуракинської селищної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» про визнання недійсними додаткових угод від 07.02.2018 №2, від 07.02.2018 №3 та №4 до договору на постачання природного газу від 05.01.2018 №1 і повернення сплачених коштів у сумі 433 241 грн 86 коп. провадження у справі було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.
Указав, що склад сторін, предмет та підстави позову у даній справі та у справі №913/453/18 є тотожними.
Вважає, що подання прокурором нового позову між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято рішення у справі №913/453/18, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання добитися повторного розгляду справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності.
Суд бере до уваги, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.11.2018 у справі №913/453/18, яка набрала законної сили, за позовом керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі позивача-1 Білокуракинської селищної ради, та позивача-2 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, до відповідача-1 Відділу освіти Білокуракинської селищної ради, та відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АС», про визнання недійсними додаткових угод від 07.02.2018 №2, від 07.02.2018 №3, від 07.02.2018 №4 до договору від 05.01.2018 №1 та повернення сплачених коштів у сумі 433 241 грн 86 коп. провадження у справі закрите на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.
При цьому, судом у судовому засіданні 10.11.2021 були досліджені матеріали справи №913/453/18 та встановлено, що прокурор у листі від 08.11.2018 №02/104-1234 вих-18 зазначив, що підстави для визнання додаткових угод від 07.02.2018 №2, від 07.02.2018 №3, від 07.02.2018 №4 до договору від 05.01.2018 №1 недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 433 241 грн 86 коп. відсутні, оскільки предмет спору припинив існування.
Пунктом 3 ч.1 ст.231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
Водночас, пунктом 2 ч.1 ст.175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Посилання на те, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду міститься і у справах Європейського суду з прав людини «Брумареску проти Румунії», «Салов проти України» та інші (аналогічний висновок міститься у п.5.17 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.06.2021 у справі №924/187/20).
Статтею 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Суд бере до уваги, що сторонами у справі №913/453/18 були: заявником позову керівник Старобільської місцевої прокуратури Луганської області; позивачами Білокуракинська селищна рада та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідачами Відділ освіти Білокуракинської селищної ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «АС».
У справі №913/660/21 заявником позову є керівник Сватівської окружної прокуратури Луганської області, позивачами Білокуракинська селищна рада та Відділ освіти Білокуракинської селищної ради, відповідачем ТОВ «АС».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Частиною 1 ст.7 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
Суд зауважує, що як Старобільська місцева прокуратура Луганської області, так і Сватівська окружна прокуратура Луганської області входять до єдиної системи органів прокуратури та виконують однакові функції, визначені ст.1311 Конституції України та ст.2 Закону України «Про прокуратуру».
Також суд ураховує, що хоч Відділ освіти Білокуракинської селищної ради мав процесуальний статус відповідача у справі №913/453/18, а у справі №913/660/21 визначений позивачем-2, але у відповідності до приписів ст.45 ГПК України він є стороною у справі.
Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про те, що склад сторін у справі №913/453/18 (прокурор, Білокуракинська селищна рада, Відділ освіти Білокуракинської селищної ради, ТОВ «АС») відповідає складу сторін у справі №913/660/21.
Аналізуючи предмет позову у справі №913/453/18 та у справі №913/660/21 суд зауважує, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Тобто, предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.
У справі №913/453/18 прокурор просив стягнути з ТОВ «АС» безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 433 241 грн 86 коп., а у справі №913/660/21 кошти у сумі 433 241 грн 86 коп., які, як зазначив прокурор у позовній заяві від 20.09.2021 №51-2075 вих-21, були надмірно та безпідставно сплачені Відділом освіти Білокуракинської селищної ради ТОВ «АС».
Отже, у наведеному розумінні предмети позовів у вказаних справах є ідентичними стягнення надмірно та безпідставно сплачених Відділом освіти Білокуракинської селищної ради відповідачеві коштів у сумі 433 241 грн 86 коп.
Порівнюючи підстави позову у справах №913/453/18 та №913/660/21 суд виходить з наступного.
Підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.
Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.
Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.
Дослідивши зміст позовних заяв прокурора від 14.09.2018 №02/104-1023вих-18 від 20.09.2021 №51-2075 вих-21, суд приходить до висновку про те, що підставами цих позовів є обставини, відповідно до яких між Відділом освіти Білокуракинської селищної ради та ТОВ «АС» укладені додаткові угоди 07.02.2018 №2, від 07.02.2018 №3, від 07.02.2018 №4 до договору від 05.01.2018 №1, якими змінювались вартість та обсяг поставки природного газу, тобто підстави позову у справах №913/453/18 та №913/660/21 є одними і тими ж.
Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що сторони, предмет та підстави позову у справі №913/453/18 є такими ж як і у справі №913/660/21.
Отже, з огляду на наявність ухвали Господарського суду Луганської області від 13.11.2018 у справі №913/453/18, яка набрала законної сили, про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ТОВ «АС» від 30.09.2021 №1815/04 та закриття провадження у справі №913/660/21 на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.
З огляду на закриття провадження у справі клопотання ТОВ «АС» від 27.10.2021 про відкладення підготовчого засідання у справі судом не розглядається.
Частинами 4, 5 ст.231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
При зверненні з позовом до суду Луганською обласною прокуратурою за платіжним дорученням від 16.09.2021 №1456 сплачений судовий збір у розмірі 6 498 грн 63 коп.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
З огляду на що судовий збір у сумі 6 498 грн 63 коп. може бути повернутий платнику за його клопотанням.
Суд зазначає, що платником судового збору за звернення із даним позовом відповідно до платіжного доручення від 16.09.2021 №1456 була Луганська обласна прокуратура (ідентифікаційний код 02909921).
Отже, в силу чітких і зрозумілих приписів ст.7 Закону України «Про судовий збір» питання про повернення судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, може бути ініційований виключно особою, яка його сплатила, в даному випадку Луганською обласною прокуратурою.
Оскільки матеріали справи не містять клопотання Луганської обласної прокуратури про повернення сплаченого судового збору за подання позову, зазначене питання наразі судом не вирішується.
Керуючись ст.ст.29, 130, 175, 231 235 ГПК України, суд

1. У задоволенні клопотання ТОВ «АС» від 27.09.2021 №1787/04 про передачу справи за територіальною підсудністю відмовити.
2. Клопотання ТОВ «АС» від 30.09.2021 №1815/04 про закриття провадження у справі задовольнити.
3. Провадження у справі закрити.
Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення 10.11.2021 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 15.11.2021.

Суд доводить до відома учасників судового процесу, що вони можуть отримувати інформацію у справі, що розглядається за офіційною вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Сергій СМОЛА