УХВАЛА

м. Київ

16.11.2021Справа № 910/18334/21
Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши матеріали

позовної заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЄПЛОН» (87526, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 4, ідентифікаційний код 37880620)

про стягнення 234 349, 51 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЄПЛОН» про стягнення суми грошових коштів у розмірі 234 349, 51 грн, з яких: 209 259, 99 грн основний борг за спожиту теплову енергію, 12 476, 14 грн пеня, 9 128, 45 грн інфляційні втрати та 3 484, 93 грн 3% річних.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності направлення позовної заяви до Господарського суду Донецької області, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Предметом даного позову є стягнення суми боргу за договором №532987 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 17.01.2019, яким не визначено в якому місці мають виконуватись його умови щодо стягнення коштів за отриману теплову енергію.

Отже, спір у даній справі стосується стягнення грошових коштів - основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Водночас, адреса постачання теплової енергії є місцем виконання зобов`язань за договором в частині надання такої послуги, однак, предметом позову в даній справі є стягнення боргу.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст.532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила ст.532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Зі змісту договору не вбачається інших особливостей, зокрема в частині місця стягнення з відповідача грошових коштів (заборгованості).

Сплата заборгованості не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору, оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо сплати боргу в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами договору визначають лише місце виконання такого договору в частині надання послуг, що не є предметом позову в даній справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що для розгляду даного спору Господарський процесуальний кодекс України не передбачає іншої територіальної юрисдикції (підсудності), ніж розгляд господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Як зазначено позивачем та вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЄПЛОН» є: 87526, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 4.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, встановивши, що позов пред`явлено до відповідача, місцезнаходженням якого є місто Маріуполь, враховуючи правила територіальної підсудності за місцезнаходженням відповідача, встановлені ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЄПЛОН» про стягнення 234 349, 51 грн, разом з доданими до неї документами підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЄПЛОН» про стягнення 234 349, 51 грн та додані до неї документами передати за підсудністю до Господарського суду Донецької області (61022, місто Харків, проспект Науки, 5).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.А.Карабань