РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2021Справа № 910/13407/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід»

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення 68.320,58 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

16.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» до Департаменту патрульної поліції про стягнення 68.320,58 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1148-ЛС/22 від 13.02.2020 та додаткових угод до нього, позивачем здійснювалося постачання електричної енергії відповідачу у період з 01.01.2021 по 28.02.2021. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 68.320,58 грн, з яких 61.217,71 грн основного боргу, 3.835,75 грн пені, 2.482,19 грн інфляційних втрат та 784,93 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13407/21 від 25.08.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

06.08.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/13407/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

04.10.2021 на електрону пошту суду від представника Департаменту патрульної поліції - Шаблі Д.С., надійшов відзив на позову заяву (вх. № 01-06/1342/21 від 04.10.2021).

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13407/21 від 05.10.2021 відзив Департаменту патрульної поліції (вх. № 01-06/1342/21 від 04.10.2021) повернуто без розгляду.

08.10.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що додатковою угодою № 3 від 30.12.2020 до договору № 1148-ЛС/22 від 12.02.2020, встановлено термін дії договору та умови пролонгації, а саме що договір діє до 28.02.2021 та визначає процедуру закупівлі електричної енергії в обсязі, що на перевищує 20% від суми визначеної в договорі укладеному в попередньому році, що становить 59.960,57 грн. Додатковою угодою № 4 від 25.01.2021 сторони також узгодили, що у 2021 році сума договору укладеного між сторонами становить 59.960,57 грн. На виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1148-ЛС/22 від 13.02.2020 відповідачем було добросовісно сплачено 59.690,57 грн. В поданих до суду запереченнях відповідач посилається на умови договору № 1148-ЛС/22 від 13.02.2020, з яких вбачається, що позивач не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електроенергію, що не визначена у комерційній пропозиції. Враховуючи викладене та те, що позивач не був побавлений права на укладення ще однієї додаткової угоди з відповідачем, останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

08.10.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивачем наведено пояснення щодо наявної у відповідача заборгованості. У відповіді на відзив позивач посилається на комерційну пропозицію, яка є додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1148-ЛС/22 від 13.02.2020, якою передбачено умови та пропозиції способу оплати та встановлено, що оплата електричної енергії може здійснюватися споживачем шляхом оплати за фактично відпущену електричну енергію, згідно з даними комерційного обліку. Позивач також вказує, що додатковою угодою № 4 від 25.01.2021, яка підписана сторонами та скріплена печатками, сторони передбачили, що у 2021 році за цим договором споживач проводить розрахунок з постачальником за фактично відпущену електричну енергію з дати взяття на облік Державною казначейською службою України кошторису чи тимчасово індивідуального кошторису споживача. На підставі отриманих від ТОВ «ЛЕО» даних по кількість поставленої відповідачу електричної енергії у лютому 2021 року, позивачем було виставлено відповідачу акт № 1148-ЛС/19568/1/2 на об`єм 14022 кВт*год, який було отримано представником відповідача особисто, заперечень та зауважень на відповідний акт не надходило. Також у поданій позивачем до суду відповіді на відзив міститься клопотання про залишення відзиву на позов без розгляду, оскільки той подано з порушенням строку для його подання передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

12.10.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка за змістом є аналогічною змісту відповіді, що надійшла на електрону адресу суду 08.10.2021.

Суд розглянувши клопотання позивача про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду відмовляє в його задоволенні, з огляду на наступне

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/13407/21 та зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень Господарським судом міста Києва з 05.07.2021 по 04.10.2021 зупинено відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку, про що розміщено офіційне повідомлення на сайті Судова влада України, тому судом було надіслано учасникам справи ухвалу від 09.09.2021 лише 05.10.2021.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 09.09.2021 було направлено відповідачу 05.10.2021 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 566 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 09.09.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 07.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 566, а отже мав подати відзив у строк до 22.10.2021 включно.

Враховуючи викладене та те, що відзив на позов надійшов до суду 08.10.2021, відповідачем не пропущеного встановлений законом процесуальний строк для вчинення відповідної дії.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018.

Додатком № 3 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1268 від 26.10.2018 про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» закріплено Луганську область.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила/ПРРЕЕ).

Так, пунктом 1.2.7 Правил встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Пунктом 1.2.15 Правил встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Підпунктом 3.1.5 пункту 3.1 Правил передбачено, що електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора.

Відповідно до підпункту 3.1.7 пункту 3.1 Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

13.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Схід" та Департаментом патрульної поліції, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладено договір № 1148-ЛС/22 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі-договір), за адресою об`єкта: м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, буд. 8, з ЕІС-кодом точки комерційного обліку 62Z963, ЕІС-код для суб`єкта ринку електричної енергії, присвоєний відповідним оператором системи 62Х568.

Комерційною пропозицією (додаток 2 до договору) визначені умови та пропозиції за договором.

Відповідно до п. 2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору сплату спожитої електричної енергії повністю не здійснив, у зв`язку з чим виникла заборгованість за лютий 2021 року та за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що постачальник зобов`язується забезпечити комерційну якість послуг, які надаються споживачу за цим договором, що передбачає вчасне та повне інформування споживача про умови постачання електричної енергії, ціни на електричну енергію та вартість послуг, що надаються, надання роз`яснень щодо положень актів чинного законодавства, якими регулюються відносини сторін, ведення точних та прозорих розрахунків із споживачем, а також можливість вирішення спірних питань шляхом досудового врегулювання.

У розділі 5 договору сторони погодили ціну, порядок обліку і оплати електричної енергії.

Так, пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (пункт 5.7 договору).

Додатковою угодою № 1 до договору сторони узгодили викласти преамбулу договору в іншій формі, а саме: зазначили сторін даного договору; дійшли згоди щодо загальної кількості, ціни, порядку обліку і оплати електричної енергії; встановили строк дії договору.

Додатковими угодами № 2 від 07.10.2020, № 3 від 30.12.2020 та № 4 від 25.01.2021 сторони внесли зміни щодо істотних умов договору.

Так, додатковою угодою № 2 від 07.10.2020 сторони дійшли згоди зменшити обсяг закупівлі та ціну договору виклавши п. 2.1 розділу 2 «Предмет договору» та 5.3 розділу 5 «Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії» та визначили, що загальна кількість товару за цим договором складає 88937 кВт*год, а сума договору становить 299.808,18 грн.

Додаткової угодою № 3 від 30.12.2020 сторони дійшли згоди щодо продовження строку дії договору та внесли зміни до п. 13.2 розділу 13 «Строк дії договору та інші умови договору», виклавши його в наступній редакції: «Цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 28.02.2021 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання. Згідно до ст. 631 ЦК України, умови договору розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 01.01.2021».

Названою додатковою угодою сторони внесли зміни до додатку 2 до договору в частині терміну дії договору та умов пролонгації.

Підписаною сторонами 25.01.2021 додатковою угодою № 4 сторони дійшли взаємної згоди та доповнили п. 2.1 розділу 2 «Предмет договору» абзацем наступного змісту: «Загальна кількість товару на 2021 рік код за ДК 021:2015 - 09310000-5 «Електрична енергія») за цим договором складає 16628 кВт*год.».

Пунктом 2 додаткової угоди № 4 від 25.01.2021 сторони встановили, що у 2021 році сума договору становить 59.960,57 грн, в тому числі ПДВ 20% - 9.993,43 грн з урахування оплати послуг оператора розподілу електричної енергії. Зазначена сума договору на 2021 рік не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі укладеному в попередньому році.

Додатковою угодою № 4 також встановлено, що у 2021 році за цим договором споживач проводить розрахунок з постачальником за фактично відпущену електричну енергію з дати взяття на облік Державною казначейською службою України кошторису чи тимчасового індивідуального кошторису споживача.

Згідно з п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

У пункті 5.9 договору передбачено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок).

При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Відповідно до п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ).

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 (далі - ККОЕЕ).

Відповідно до пп. 6.1. п. 6. Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ККОЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Згідно пп. 7.1. п 7. Розділу ХШ «Перехідні положення» ККОЕЕ до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно - комунікаційну платформу визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують оператори електричної мережі.

Пунктом 10 постанови № 312 від 14.03.2018, якою затверджено ПРРЕЕ, встановлено що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку Адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

У відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (Оператор системи розподілу) було надано на запит ТОВ «Енера Схід» інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем за період лютий 2021 року. На підставі отриманих даних від оператора системи розподілу, позивачем були сформовані рахунки за електроенергію за лютий 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлено відповідачу рахунок фактуру № 1148-ЛС/19568/1/2 від 28.02.2021 за активну електроенергію за лютий 2021 року на суму 61.251,12 грн, строк оплати якого до 09.03.2021 включно.

Також позивачем було виставлено відповідачу два рахунки-фактури за лютий 2021 року на загальну суму 61.251,12 грн, які фактично є розділеним на дві частини рахунком- фактурою № 1148-ЛС/19568/1/2 від 28.02.2021, без визначеного терміну оплати:

№ 1148-ЛС/19568/1/1 від 28.02.2021 на суму 61.217,71 грн;

№ 1148-ЛС/19568/1 від 28.02.2021 на суму 33.41 грн.

Відповідачем отримано відповідні рахунки-фактури 01.03.2021, про що свідчить підпис Корнієвського І.П.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 підписаної сторонами, останні узгодили, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки визначені в рахунку, на підставі підписаного сторонами акта прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії, але не пізніше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

В матеріалах справи містяться підписані сторонами акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії:

Акт № 1148-ЛС/19568/18/2 від 28.02.2021на суму 61.251,12 грн.;

Акт № 1148-ЛС/19568/1/1 від 28.02.2021 на суму 61.217,71 грн;

Акт № 1148-ЛС/19568/1 від 28.02.2021 на суму 33,41 грн.

З відповідних актів вбачається що відповідачем їх отримано 01.03.2021 інспектором УПП Корнієвським І.П.

У поданому до суду відзиві відповідач факт отримання актів та рахунків-фактури не заперечував.

Відповідачем 11.03.2021 було здійснено оплату рахунку № 1148-ЛС/19568/1 від 28.02.2021 на суму 33,41 грн.

У наданих до суду запереченнях відповідач вказує на те, що, оскільки, додатковими угодами № 3 від 30.12.2020 та № 4 від 25.01.2021 встановлено, що постачальник зобов`язується постачати електричну енергію на об`єкти споживача в обсязі, який не перевищує 20% від загальної ціни договору у 2020 році, а сума відповідного договору на 2021 рік становить 59.960,57 грн, то у відповідача відсутній обов`язок сплачувати вказані кошти нараховані за активну електричну енергію за лютий місяць, оскільки останнім вже було сплачено за електричну енергію надану в об`ємі 14021 кВт*год за січень місяць у сумі 59.690,527 грн. Доказів оплати відповідачем до суду подано не було.

Матеріали справи містять лист-запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» № 01-52/2/1884 від 21.072021 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про підтвердження фактичного споживання електричної енергії Департаментом патрульної поліції за точкою доступу комерційного обліку 62Z963.

У відповідь на запит ТОВ «ЛЕО» надано інформацію щодо спожитої відповідачем електричної енергії: за січень 2021 року спожито 14021 кВт*год, за лютий 2021 року спожито 14022 кВт*год, за березень 2021 року спожито 0 кВт*год.

Підписаною сторонами додатковою угодою № 4 від 25.01.2021 сторони визначили, що у 2021 році за цим договором споживач проводить розрахунок з постачальником за фактично відпущену електричну енергію з дати взяття на облік Державною казначейською службою України кошторису чи тимчасового індивідуального кошторису споживача.

Так, умовами додаткової угоди сторони передбачили можливість розрахунку за фактичну спожиту електричну енергію у період січень-лютий 2021 року.

Умовами договору встановлено, що оплата за відпущену електричну енергію здійснюється на підставі підписаного сторонами акту прийняття-передавання товарної продукції, який в свою чергу є документом, що підтверджує факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором в частині надання послуг, так і факт виникнення у відповідача обов`язку по оплаті наданих послуг.

Матеріали справи містять підписані сторонами акти № 1148-ЛС/19568/18/2, № 1148-ЛС/19568/1/1 та акт № 1148-ЛС/19568/1від 28.02.2021.

Матеріали справи свідчать, що позивач звертався до відповідача з претензією № 1477/2021 від 03.06.2021 про сплату боргу за спожиту електричну енергію за лютий 2021 року в розмірі 61.217,71 грн. Разом з претензією відповідачу були повторно надіслані рахунки-фактури №№ 1148-ЛС/19568/18/2, 1148-ЛС/19568/1/1 від 28.02.2021, акт прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії № 1148-ЛС/19568/18/2 та акт звірки взаєморозрахунків № 8021 від 03.06.2021.

Дана претензія з додатками надіслана відповідачу 03.06.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист за № 335.

Проте, відповідач вимоги викладені у претензії не виконав, заборгованість за договором не сплатив та будь-яких заперечень щодо нарахування відповідної заборгованості не надав.

Врахуючи викладене та приймаючи до уваги умови договору суд приходить до висновку, що підписані відповідачем акти прийняття-передавання товарної продукції, є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам відповідного Закону та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а отже виходячи з приписів чинного законодавства та умов Договору є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за поставлену позивачем та прийняту відповідачем електричну енергію.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Комерційною пропозиціє від 13.02.2020 встановлено, що строк оплати - протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання рахунка.

Проте, відповідач в порушення взятих на себе за договором зобов`язань вартість спожитої за лютий 2021 року електроенергії у об`ємі 14014 кВт*год у визначений строк не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 61.217,17 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання сплатити позивачу вартість поставленої електроенергії за лютий 2021 року в розмірі 61.217,17 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за поставлену електроенергію не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.11 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно додатку 2 (комерційна пропозиція) визначено розмір пені: подвійну обліку ставку Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо оплати за постачання електричної енергії.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленої електричної енергії відповідач повністю не виконав, він повинен сплатити позивачу, пеню, розмір якої, за розрахунками суду що знаходиться в матеріалах справи (на суми боргу та періоди зазначені позивачем), становить 3.835,75 грн (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 3.835,75 грн обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті електричної енергії, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 2.482,19 грн інфляційних втрат (нарахованих на суму боргу 62.217,71 грн за період з березня по серпень 2021 року) та 784,93 грн - 3% річних (нарахованих на суму боргу 62.217,71 грн за період з 10.03.2021 по 12.08.2021).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору не визначено інший розмір процентів ніж 3% річних.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2.482,19 грн інфляційних втрат та 784,93 грн - 3% річних (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Схід» (92702, Луганська обл., м. Старобільськ, пл. Базарна, 32-А, ) 61.217 (шістдесят одна тисяча двісті сімнадцять) грн 71 коп. основного боргу, 3.835 (три тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн 75 коп. пені, 2.482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві) грн 19 коп. інфляційних втрат, 784 (сімсот вісімдесят чотири) грн 93 коп. - 3% річних, 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова