УХВАЛА

15 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 916/1248/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Банаська О.О., Жукова С.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Громадської організації "Товариство "Восток"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021

у справі № 916/1248/21

за позовом Громадської організації "Товариства "Восток"

до Одеської обласної державної адміністрації, м. Одеса

про стягнення 5 650 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Товариство "Восток" звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської обласної державної адміністрації про стягнення коштів у сумі 5 650 000 грн в якості компенсації за завдану шкоду - створенні перешкод у користуванні землею та власними гаражами, побудованими членами ГО "Товариство "Восток" за власний кошт на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) на земельній ділянці кадастровий номер: :01:001:0435, загальною площею 12 га (власник Одеська обласна державна адміністрація).

До позовної заяви позивачем було додано розрахунок шкоди, в якому вказано, що сума матеріальної шкоди обчислена шляхом множення кількості днів на кількість гаражів та на 170 грн (кошти, які за твердженням позивача, вимагались з членів Громадській організації "Товариство "Восток").

Господарський суд Одеської області ухвалою від 11.05.2021 матеріали позовної заяви Громадської організації "Товариство "Восток" направив за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі №916/1248/21 позовну заяву Громадської організації "Товариство "Восток" до Одеської обласної державної адміністрації про стягнення 5 650 000,00 грн з доданими до неї документами повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою Громадська організація "Товариство "Восток" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2021 в задоволенні клопотання Громадської організації "Товариство "Восток" про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство "Восток" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі №916/1248/21 залишено без руху. Роз`яснено Громадській організації "Товариство "Восток", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки шляхом подання відповідної заяви у строк, визначений цією ухвалою, сплатити судовий збір у сумі 2 270,00 грн. Попереджено Громадську організацію "Товариство "Восток" про наслідки неусунення недоліків апеляційної скарги в зазначений в ухвалі строк.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Громадської організації "Товариство "Восток" про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Повернуто без розгляду апеляційну скаргу Громадської організації "Товариство "Восток" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі № 916/1248/21 з доданими до скарги матеріалами.

Постановляючи ухвалу суд апеляційної інстанції виходив з тих підстав, що до заяви про усунення недоліків, які були визначені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2021, не було надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги Громадської організації "Товариство "Восток" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 у справі №916/1248/21 у розмірі 2 270,00 грн, проте заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", із посиланням на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової Палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2021 у справі №204/8696/20-ц.

Наведені в заяві посилання скаржника на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової Палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2021 у справі №204/8696/20-ц, судом апеляційної інстанції відхилені з посиланням на підпункт 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", яким передбачено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Громадської організації "Товариство "Восток", в якій скаржник просить ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 916/1248/21 скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження зазначених скаржником пунктів 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у відповідності до статті 310 ГПК України є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.

Скаржник зазначив, що відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", у справі про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, позивач звільняється від сплати судового збору не тільки у суді першої інстанції при поданні позову, але й на наступних стадіях судового процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги).

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду, - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами процесуального закону та Закону України "Про судовий збір". При цьому процесуальна норма частини другої статті 123 ГПК України є бланкетною і в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до окремого закону, зокрема Закону України "Про судовий збір". Об`єкти справляння судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 зазначеного Закону.

Такими об`єктами є процесуальні документи, які особа подає до суду (позовна заява, апеляційна чи касаційна скарга тощо). Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.05.2018 у справі № 915/955/15 (пункти 5.1 - 5.2), Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові 24.07.2020 у справі №911/4241/15 (пункт 6.12), на яку суд апеляційної інстанції послався в оскаржуваній ухвалі, зазначене положення (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір") стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Із наведеного можна зробити висновок, що у разі постановлення ухвал про залишення позовної заяви без розгляду, повернення позовної заяви, закриття провадження у справі тощо за позовною заявою, яка не є об`єктом справляння судового збору відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", позивач сплачує судовий збір за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду за вказаною позовною заявою на підставі підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Водночас це не узгоджується із самою ідеєю законодавця про звільнення від сплати судового збору, яке має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення справ з метою захисту порушеного права чи інтересу.

За висновком Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 05.11.2019 у справі №906/770/17, позивачі, які згідно із статтею 3 Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору, підлягають такому звільненню також і у разі подання ними апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Суд зауважує, що визначені ГПК України процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду; логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

З урахуванням наведеного, порушене питання тлумачення положень пункту 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" щодо наявності/відсутності обов`язку справляння судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг на ухвали в справах за позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, за подання якої не сплачується судовий збір, перебуває поза межами компетенції колегії суддів Касаційного господарського суду та підлягає вирішенню Великою Палатою Верховного Суду шляхом відступу від правової позиції, викладеної в її постанові від 29.05.2018 у справі № 915/955/15 або її конкретизації.

Відповідно до частини четвертої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

За приписами частин першої та четвертої статті 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу.

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 302, 303 ГПК України ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 916/1248/21 разом із касаційною скаргою Громадської організації "Товариство "ВОСТОК" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 916/1248/21 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий К.М. Огороднік

Судді: О.О. Банасько

С.В. Жуков