ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3391/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "АЛКОГРУПА"
до Концерну "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії Концерну "Військторгсервіс"
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача Муха С.С.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Приватне підприємство "АЛКОГРУПА" з позовом до Концерну "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії Концерну "Військторгсервіс" та просило суд стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, буд. 28-а, ) в особі "Східної" філії Концерну "Військторгсервіс" (61034, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ) на користь Приватного підприємства «АЛКОГРУПА» (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гриценка Пилипа, будинок 82, ) заборгованість за договором поставки № 445/20, від 16.03.2020 у розмірі 241 153,80 грн., з яких: 190 289,79грн. - боргу, 34521,12 грн. - пені, 2835,89 грн, - 3% річних та 13507,00 грн. - інфляційних витрат. Стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушенням відповідачем умов Договору поставки № 445/20 від 16.03.2020.

Ухвалою суду від 26.08.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 13.09.2021 р. о 11:00, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи. Засідання відкладалося з 13.09.2021 по 12.10.2021, з 12.10.2021 по 26.10.2021.

Ухвалою від 26.10.2021 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.11.2021 р. о 09:00. Засідання відкладалося з 02.11.2021 по 16.11.2021.

В судовому засіданні 16.11.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, проти клопотання про зменшення штрафних санкцій заперечував. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення ухвали суду.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

16 березня 2020 року між ПП «Алкогрупа» в особі Дніпровської філії «Партнер» (Постачальник) та філією «Східна» Концерну «Військторгсервіс» (Покупець) було укладено Договір поставки № 445/20 (далі - Договір), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Продавець зобов`язувався здійснювати продаж лікеро-горілчаних виробів та інших Товарів народного споживання (в подальшому - Товар), а Покупець зобов`язувався приймати зазначений вище Товар і оплачувати його вартість згідно умов та протягом терміну дії даного Договору, (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 2.5. Статуту ПП «Алкогрупа» філія не є юридичною особою, вона діє в межах повноважень, що надається їй Підприємством, та на підставі затвердженого власником Підприємства положення. 29.12.2020 року Власником ПП «Алкгорупа» - ОСОБА_1 , було прийнято рішення № 2 про закриття 31.12.2020 року Дніпровської філії «ПАРТНЕР» Приватного підприємства «Алкгорупа», код 42501503 за адресою: 49051, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Дніпросталівська, буд. 1.

Відповідно до п. 2.1. укладеного сторонами Договору, продаж Товару здійснювався партіями. За пунктом 3.1. Договору, оплата Товару повинна здійснюватись Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 30 (тридцять) банківських днів з моменту підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної Продавця в прийманні Товару. Пунктом 3.2. Договору визначено, що Сторони попередньо погодили, що розрахунки по даному Договору здійснюється в національній валюті України - гривні.

Згідно п. 6.2. Договору, у випадку несвоєчасної оплати вартості отриманого Товару Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю пеню з розрахунку 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати Товару.

Пунктом 9.2. даного Договору, останній вступає в силу з дати підписання і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань по Договору.

Товарно-транспортними накладними: № 0002310 на суму 18 539,82 грн.; № 0002309 на суму 27 209,52 грн.; № 0002290 на суму 19 340,10 грн.; № 0002288 на суму 15 472,08 грн.; № 002311 на суму 3806,40 грн.; № 0002398 на суму 1903,20 грн.; № 0002397 на суму 27 209,52 грн.; № 0002262 на суму 51300 грн.; № 0002264 на суму 3876 грн.; № 0002263 на суму 17826,75 грн; № 0002289 на суму 3806,40 грн, підтверджується факт поставки та отримання Відповідачем товару за договором на загальну суму 190 289,79 грн.

За твердженням позивача, в порушення вимог п. 3.1. вказаного Договору, Покупець не виконав належним чином свої зобов`язання з його оплати у строк, а відтак за ним рахується заборгованість у розмірі 190 289,79 грн. Позивач звертався з листом щодо наявності та погашення вказаної вище заборгованості від 22.04.2021 року № б/н до Концерну «Військторгсервіс» в особі «Східна» філія Концерну «Військторгсервіс», який отриманий останнім 19.05.2021 року, згідно відомостей, розміщений на офіційному сайті Укрпошти, проте відповіді не було надано.

Враховуючи зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з Відповідача суму заборгованості у розмірі 190289,79 грн, у зв`язку із порушенням умов Договору поставки № 445/20 від 16.03.2020.

Також, позивачем заявлено про стягнення з Відповідача пені за порушення строків оплати Товару, яка передбачена п. 6.2. Договору (у випадку несвоєчасної оплати вартості отриманого товару покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню з розрахунку 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати товару). За розрахунком Позивача Відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 34521,12 грн., в тому числі:

- по видаткових накладних № № РДк0002288 (О), РДк 0002289 (О), РДк0002290 (О) від 14.10.2020 за період прострочення з 26.11.2020 по 25.05.2021, на суму 6989,96 грн.;

- по видатковим накладним № № РДк0002310 (О), РДк00022311 (О), РДк0002309 (О) від 21.10.2020 року за період прострочення з 03.12.2020 року по 02.06.2021 року на суму 9019,14 грн.;

- по видатковим накладним № № РДк0002398 (О), РДк0002397 (О) від 28.10.2020 року за період прострочення з 10.12.2020 року по 09.06.2021 року на суму 5298,52 грн.;

- по видатковим накладним № № РДк0002262 (О), РДк0002264 (О), РДк0002263 (О) від 07.10.2021 року за період прострочення з 20.11.2020 року по 19.05.2021 року на суму 13213,50 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Загальний розмір 3% річних за прострочені накладні складає 2835,89 грн, а інфляційних витрат - 13 507,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено судом, позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 190 289,79 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними: № 0002310 на суму 18 539,82 грн.; № 0002309 на суму 27 209,52 грн.; № 0002290 на суму 19 340,10 грн.; № 0002288 на суму 15 472,08 грн.; № 002311 на суму 3806,40 грн.; № 0002398 на суму 1903,20 грн.; № 0002397 на суму 27 209,52 грн.; № 0002262 на суму 51300 грн.; № 0002264 на суму 3876 грн.; № 0002263 на суму 17826,75 грн; № 0002289 на суму 3806,40 грн.

Згідно пункту 3.1. Договору, оплата Товару повинна здійснюватись Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 30 (тридцять) банківських днів з моменту підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної Продавця в прийманні Товару.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України).

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Однак, відповідачем не було надано до суду доказів повного та своєчасного виконання зобов`язання з оплати вартості товару, поставленого за Договором № 445/20 від 16 березня 2020 року, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем взятих на себе за Договором зобов`язань.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань» розмір пені, передбачений п. 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 6.2. Договору, у випадку несвоєчасної оплати вартості отриманого Товару Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю пеню з розрахунку 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати Товару.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вказані положення діючого законодавства та умови укладеного сторонами Договору, суд визнає обґрунтованим нарахування відповідачем пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання.

В той же час, відповідачем було подано клопотання про зменшення штрафних санкцій до 1 грн (вх.25957 від 04.11.2021), в якому зазначається, що Концерн перебуває у вкрай важкому матеріальному становищі. Зокрема, наразі банківські рахунки відповідача арештовані органами ДВС, що фактично призупинило нормальну господарську діяльність підприємства. Концерн Військторгсервіс є підприємством, що входить до структури Міністерства оборони України та є одним з небагатьох підприємств, яке наразі в умовах військової агресії Російської Федерації виконує державне оборонне та мобілізаційне замовлення, в тому числі забезпечує продуктами харчування Збройні Сили України. Зазначене підтверджується постановою КМУ від 05.12.2018 № 1043-0039 визначених Міністерству оборони України для задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період від 18.01.2019 № 87/дск/1. Стягнення суми заборгованості в повному обсязі, поставить під загрозу виконання з боку Концерну державних оборонних завдань. Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.04.2018р. по справі № 910/23971/21 затверджено мирову угоду від 27.03.2018р. укладену між кредиторами та боржником у справі про банкрутство Концерну Військторгсервіс. Відповідно до вищевказаної мирової угоди з метою розрахунків з кредиторами та відновлення платоспроможності Концерну Військторгсервіс, Концерн Військторгсервіс зобов`язується протягом 90 місяців здійснювати перерахування грошових коштів пропорційно сумі вимог кожного кредитора згідно графіку погашення заборгованості у розмірі 23 858 254,25 грн.

Також відповідач зазначає, що невиконання зобов`язань Концерном не завдає збитків позивачу. З огляду на те, що Концерн "Військторісервіс" забезпечує наразі потреби Збройних Сил України, та виконує мобілізаційне завдання, на думку заявника, існують саме виняткові обставини, які дають право Концерну клопотати про зменшення розміру штрафних санкцій.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, інших обставин, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідністю розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд, розглянувши доводи учасників справи, враховуючи фінансовий стан відповідача, необхідність неухильного виконання зобов`язань та особливості завдань, покладених на Концерн "Військторісервіс", з метою дотримання прав сторін на захист своїх інтересів, задовольняє клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій частково та зменшує нараховану позивачем пеню на 50%.

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного сторонами Договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача частково з урахуванням зменшення пені на 50%.

Згідно п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року у разі зменшення неустойки в резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, буд. 28-а, ) в особі "Східної" філії Концерну "Військторгсервіс" (61034, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ) на користь Приватного підприємства «АЛКОГРУПА» (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гриценка Пилипа, будинок 82, ) заборгованість в розмірі 190289,79 грн, пеню - 17260,56 грн, три відсотки річних - 2835,89 грн, інфляційні втрати - 13507,00 грн та 3617,31 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "18" листопада 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова