СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

17 листопада 2021 року м. Харків Справа № 922/1984/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.;

розглянувши заяву Приватного підприємства «Миколаїввтормет» (вх.№13301) про забезпечення позову за матеріалами апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Стандарт Трейд (вх.№2873Х/2) на рішення господарського суду Харківської області 11.08.2021 у справі №922/1984/21 (повний текст рішення складено та підписано 25.08.2021 суддею Пономаренко Т.О. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Приватного підприємства Миколаїввтормет, м. Миколаїв,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Стандарт Трейд, м. Харків,

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області 11.08.2021 у справі №922/1984/21 позовні вимоги Приватного підприємства Миколаїввтормет до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Стандарт Трейд про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 240845,40 грн, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3612,68 грн.

Відповідач з рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2021 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви. Також просить розподілити судові витрати.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Стандарт Трейд (вх.№2873Х/2) залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі та направлення копії апеляційної скарги позивачу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Стандарт Трейд (вх.№2873Х/2) на рішення господарського суду Харківської області 11.08.2021 у справі №922/1984/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 29.11.2021 о 10:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 19.11.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 клопотання представника Приватного підприємства Миколаїввтормет, адвоката Цимбровської Ю.О., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду повернуто без розгляду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 задоволено клопотання представника позивача, адвоката Цимбровської Ю.О., про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1984/21, яке відбудеться 29.11.2021 о 10:00 годині у залі судового засідання №104 у режимі відеоконференції. Доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції у справі №922/1984/21.

04.11.2021 та 08.11.2021 від позивача до суду надійшов відзив (вх.№12727, №12890) на апеляційну скаргу.

16.11.2021 Приватне підприємство «Миколаїввтормет» подало до суду заяву (вх.№13301) про забезпечення позову у справі №922/1984/21, в якій просить накласти арешт на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стандарт Трейд» та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговитй дім «Стандарт Трейд», та містяться на відкритих рахунках у банківських та інших фінансових установах, а також на кошти на рахунках у банківських та інших фінансових установах, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів у межах суми стягнення у розмірі 240845,68 грн та судового збору у розмірі 3612,68 грн, що разом становить 244458,36 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована таким:

- відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про надання транспортно-експедиторських послуг №ТЕ-03/10-Е від 13.10.2020, тому, на думку заявника, відсутня гарантія того, що відповідач виконає рішення суду у добровільному порядку. Крім того, 09.11.2021 відбулася розмова між керівниками позивача та відповідача, в якій відповідач заявив, що у разі проголошення позитивного для позивача рішення у справі №922/1984/21, відповідач має намір вивести усі активи з компанії, а для цього йому потрібен час;

- про відсутність наміру здійснити повний розрахунок з позивачем, наявність бажання відтермінувати момент стягнення грошових коштів у примусовому порядку та отримання часу для виведення активів відповідача з підприємства-боржника свідчать також дії, які вчиняє відповідач у даній справі, зокрема, подання апеляційної скарги без сплати судового збору та не направлення тексту апеляційної скарги стороні у справі у порушення ст.258 Господарського процесуального кодексу України. Заявник зазначає, що не отримав текст позовної заяви до цього часу. Дані факти свідчать про затягування моменту арешту активів боржника та отримання часу для реалізації майна;

- у заяві позивач перелічує судові провадження за участі відповідача та зазначає, що їх кількість свідчить про те, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти у межах суми звернення стягнення, може унеможливити виконання рішення суду, оскільки майно, у тому числі грошові кошти, які є у відповідача на момент розгляду даної справи у суді, можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення у даній справі;

- у серпні 2021 року відповідачем у межах справи №922/1984/21 із значним пропуском строку на такі дії було подано зустрічну позовну заяву про визнання договору, за яким відповідач винен позивачу 240845,40 грн. Даний факт свідчить про пошук відповідачем методів та способів уникнення відповідальності за порушення взятих на себе грошових зобов`язань;

- поведінка позивача, який ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, свідчить про те, що відповідач може ухилятись і від інших зобов`язань, а саме, від виконання рішення суду. Сума, яка пред`явлена до стягнення, є значною, що об`єктивно може зумовити приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача або їх нецільове витрачання з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення, також є ймовірність надання відповідачем переваги погашення інших боргів, а не заборгованості, що є предметом розгляду у даній справі;

- у разі задоволення позову відповідач з метою ухилення від виконання рішення суду може вчиняти дії з приховання коштів чи інших активів (прихованої реалізації майна), приховання отриманих від позивача грошових коштів шляхом переведення на інші рахунки чи витрачання на виконання інших зобов`язань, що може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення та повернення позивачу сплачених коштів у значній сумі;

-такий захід забезпечення як накладення арешту на активи (грошові кошти та майно) в межах суми позовних вимог жодним чином не порушує законних інтересів відповідача, у той же час дозволить уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивача;

-позивач вважає, що запропоновані заходи забезпечення позову є адекватними та цілком співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки наявний зв`язок між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору.

Доказів на підтвердження зазначених обґрунтувань позивач до заяви про забезпечення не надає.

Колегія суддів, розглянувши заяву про забезпечення позову, виходить з такого.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст.136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з положень ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 5, 6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Положеннями ст.74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначені норми чинного законодавства та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява позивача про забезпечення позову та мотивація, викладена у ній, не відповідають наведеним вимогам, оскільки заявник мав обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, які свідчать, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Натомість до заяви про забезпечення позову позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, з якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів про забезпечення позову, та, які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про надання транспортно-експедиторських послуг №ТЕ-03/10-Е від 13.10.2020, тому, на думку заявника, відсутня гарантія того, що відповідач виконає рішення суду у добровільному порядку, не свідчить про ухилення позивача від виконання судового рішення, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, у тому числі заборгованості за спірним договором, є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, не досліджується, і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Доводи щодо наміру відповідача вивести, приховати або використати з іншою метою грошові кошти та активи товариства у разі проголошення позитивного для позивача рішення у справі №922/1984/21 ґрунтуються виключно на припущеннях.

Твердження заявника про неотримання ним від відповідача тексту позовної заяви є безпідставним, оскільки сам заявник є позивачем.

Як стверджує заявник, відповідач подав апеляційну скаргу з недоліками з метою затягування часу арешту активів боржника та отримання часу для реалізації майна, однак такий довод не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання або слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.

Щодо звернення відповідача в рамках справи №922/1984/21 із зустрічною позовною заявою про визнання договору, за яким відповідач винен позивачу 240845,40 грн, що, на думку заявника, свідчить про пошук відповідачем методів та способів уникнення відповідальності за порушення взятих на себе грошових зобов`язань, колегія суддів зазначає, що таке право передбачено ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, вказані у заяві обставини за умови не надання доказів на підтвердження зазначених фактів, не надають суду можливості дійти беззаперечних висновків про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання та, відповідно, не можуть визначатися як підстава для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів наголошує, що посилання позивача на наявність інших судових справ про стягнення заборгованості з відповідача не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а подана заява мотивована лише припущеннями про ймовірну можливість невиконання відповідачем рішення суду у цій справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 910/1762/20.

Отже, ураховуючи все вищевикладене у сукупності, Приватним підприємством «Миколаїввторремонт» не надано належних та допустимих у розумінні ст.76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення у даній справі.

Також, позивачем не доведено суду, що у разі задоволення судом рішення, відповідач буде зловживати своїми правами та не виконувати свої обов`язки.

Виходячи з вищевикладеного, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Приватним підприємством «Миколаїввторремонт» про забезпечення позову у даній справі, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Миколаїввтормет» у задоволенні заяви (вх.№13301) про забезпечення позову у справі №922/1984/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель