ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" листопада 2021 р. м. Рівне Справа № 918/989/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у межах справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін-Плант"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Світ"

до відповідача-2 ОСОБА_1

до відповідача-3 ОСОБА_2

до відповідача-4 ОСОБА_3

до відповідача-5 ОСОБА_4

до відповідача-6 ОСОБА_5

до відповідача-7 ОСОБА_6

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Рівненський РКЦ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство Шубківське"

про розірвання договорів та витребування майна з чужого незаконного володіння

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін-Плант" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Світ", до відповідача-2 ОСОБА_1 , до відповідача-3 ОСОБА_2 , до відповідача-4 ОСОБА_3 , до відповідача-5 ОСОБА_4 , до відповідача-6 ОСОБА_5 , до відповідача-7 ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Рівненський РКЦ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство Шубківське" про розірвання договорів та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 19.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.12.2021.

19.11.2021, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

1) накладання арешту на цінні папери - прості іменні акції ПАТ "СГП "Шубківське" () в кількості 16 107 647 шт. на загальну суму 644 305,88 гривень, форма випуску - бездокументарна, код ЦП - UA, в депозитарній установі Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" (м. Київ, 04107, вул. Тропініна, 7-Г, ), власниками яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг "Зелений Світ" ідентифікаційний код юридичної особи 40796513;

2) заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг "Зелений Світ", ідентифікаційний код юридичної особи 40796513, вчиняти будь-які дії щодо використання та розпорядження цінними паперами - простими іменними акціями ПАТ "СГП "Шубківське" ();

3) заборони будь-якій брокерській конторі, депозитарній установі, управлінню цінними паперами, реєстраційній службі чи будь-якому іншому реєстратору та нотаріусу вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження спірних цінних паперів - простих іменних акцій ПАТ "СГП "Шубківське" ().

В обґрунтування поданої заяви представник ТОВ "Грін - Плант" зазначає, що предметом розгляду справи виступають цінні папери - прості іменні акції ПАТ "СГП "Шубківське" в кількості 16 107 647 шт. на загальну суму 644 305,88 грн., які не оплачені за Договорами купівлі - продажу, що укладені з відповідачами (фізичними особами).

Відтак, предметом спору в межах даної справи є встановлення факту недійсності зазначених Договорів купівлі - продажу цінних паперів.

На підставі викладеного, позивач вважає, що не вжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість відповідачам здійснити відчуження цінних паперів на користь третіх осіб в будь - який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, яке в період часу коли ще не набуде законної сили, що як наслідок, призведе до неможливості виконання рішення суду та завдасть шкоди позивачу.

Суд, розглянувши долучені до заяви докази приходить до висновку, що наведених у заяві пояснень та доданих до заяви доказів достатньо для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 та ч. 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, суд не встановив підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника для забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, умовою застосування заходів для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

При цьому, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Тобто, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріалами справи підтверджено, що 29 квітня 2016 року між ТОВ "Грін-Плант" та відповідачами було укладено договори купівлі-продажу цінних паперів - акцій простих іменних бездокументарної форми номінальною вартістю 0,25 грн., вартістю за один цінний папір 0,04 грн., емітентом яких є ПАТ "СГП "Шубківське", зокрема Договори: ОСОБА_1 №БВ21-2/16, ОСОБА_6 №БВ21-3/16, ОСОБА_2 №БВ21-4/16, ОСОБА_3 №БВ21-5/16, ОСОБА_7 №БВ21-6/16, ОСОБА_4 №БВ21-7/16 (надалі по тексту - Договори).

На підставі цих Договорів позивач зобов`язувався передати у власність зазначені цінні папери, а відповідачі зобов`язувались сплатити кошти за такі цінні папери.

Відповідно до п. 2.1. Договорів вартість цінних паперів по кожному договору становить 123 564,00 гривень та по Договору з ОСОБА_4 - 26 485,88 грн.

Пунктом 2.2 Договорів визначено строк оплати - 30 робочих днів з моменту підписання Договору.

Відтак, відповідачі на виконання умов Договорів були зобов`язані здійснити оплату вартості придбаних цінних паперів на розрахунковий рахунок позивача до 15 червня 2016 року.

В той час, як вбачається з матеріалів заяви, з моменту укладення договорів і до цього часу відповідачами не виконано умови Договорів, не сплачено кошти за придбані цінні папери, а отже порушено умови Договорів.

Крім того, ТОВ "Грін - Плант" зазначає, що в подальшому один із покупців ОСОБА_4 по довіреності 19.08.2016 уклав Договір купівлі - продажу цінних паперів № БД-190816-1/БВ-1.

Також, позивач зазначає, що відповідачі створили ТОВ "Аграрний холдинг "Зелений Світ", ставши його засновниками та внесли своє право володіння та розпорядження акціями у розмірі 49,5363% ПАТ "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" в статутний капітал новоствореного підприємства. В подальшому, відповідачі передали (продали) свою частку (корпоративні права учасника) на користь ОСОБА_8 , який є єдиним учасником і директором ТОВ "Аграрний холдинг "Зелений Світ".

При цьому, суд враховує, що під час вирішення питання про забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Таким чином, за результатами аналізу заяви про забезпечення позову суд зазначає, що наявні докази свідчать про наявність спору щодо набуття ТОВ "Аграрний холдинг "Зелений Світ" у власність цінних паперів ПАТ "СГП "Шубківське".

Крім того, судом встановлено, що існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, що було доведено заявником у заяві про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, статей 136, 137 ГПК України, судом встановлено наявність зв`язку між заявленими заходами для забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, з якими заявник звернувся до суду, з метою забезпечення рівності та збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Згідно з частиною 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З приводу зустрічного забезпечення суд зазначає, що застосування означених заходів у відповідності до ч. 1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у господарського суду достатні підстави відсутні.

Зокрема, в поданій заяві про забезпечення позову заявник зазначив про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що зацікавлена особа не позбавлена права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до ст. 141 ГПК України.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4 ст. 144 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін-Плант" про забезпечення позову - задоволити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

1) накладання арешту на цінні папери - прості іменні акції ПАТ "СГП "Шубківське" () в кількості 16 107 647 шт. на загальну суму 644 305,88 гривень, форма випуску - бездокументарна, код ЦП - UA, в депозитарній установі Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" (м. Київ, 04107, вул. Тропініна, 7-Г, ), власниками яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг "Зелений Світ" ідентифікаційний код юридичної особи 40796513.

2) заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг "Зелений Світ", ідентифікаційний код юридичної особи 40796513, вчиняти будь-які дії щодо використання та розпорядження цінними паперами - простими іменними акціями ПАТ "СГП "Шубківське" ().

3) заборони будь-якій брокерській конторі, депозитарній установі, управлінню цінними паперами, реєстраційній службі чи будь-якому іншому реєстратору та нотаріусу вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження спірних цінних паперів - простих іменних акцій ПАТ "СГП "Шубківське" ().

3. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін-Плант" (35325, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Шубків, вул. Незалежності, буд. 17, ).

4. Боржниками за даною ухвалою є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг "Зелений Світ" (01001, м. Київ, провулок Музейний, буд. 2, літера В, );

- Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 15-В, ).

5. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років, а саме: до 20.11.2024 включно.

Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 19 листопада 2021 року та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.М. Горплюк