ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2913/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракова А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 25934 від 04.11.2021) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент +", м. Харків
про стягнення 1560447,79 грн.

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі № 922/2913/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент +" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл" суму основного боргу у розмірі 1389774,34 грн. за договором поставки нафтопродуктів № ТА-Ф3-24 від 21.01.2021; пеню у розмірі 83386,46 грн.; інфляційні втрати у розмірі 69353,19 грн.; 3% річних у розмірі 17933,80 грн. та суму судового збору у розмірі 23406,72 грн.

Позивачем в позовній заяві заявлявся орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу: 100000,00 грн. - 120000,00 грн.

04 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Татойл" надало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 25934). Згідно заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Татойл" просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 120000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.11.2021 було прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та призначено її до розгляду в судовому засіданні на "09" листопада 2021 р. о 12:00.

Сторони про судове засідання були повідомлені належним чином, правом на участь представників у судовому засіданні не скористались.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в якості доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивачем надано до суду:

- копію договору №03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020;

- копію додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 до договору №03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020;

- копію акту приймання-передачі наданих послуг від 25.10.2021 за договором №03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020 та додатковою угодою № 3 від 01.07.2021;

- копію додатку № 1 від 25.10.2021 до акту приймання-передачі наданих послуг від 25.10.2021 (опис послуг, наданих ТОВ "Татойл");

- копію рахунку - фактури № 210930 від 25.10.2021;

- копію виписки з ЄДРПОУ відносно АБ «Стеценко та партнери»;

- роздруківку з ЄРАУ відносно адвоката Стеценко О.В.;

- роздруківку з ЄРАУ відносно адвоката Горболиса О.А.

Судом встановлено, що між ТОВ "Татойл" (Клієнт) та Адвокатським бюро «Стеценко та партнери» (Адвокатське бюро) укладено договір №03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020 (надалі - договір).

Згідно п. 1.1. договору, Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання відповідно до умов даного договору надати клієнту юридичні послуги, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Зміст, умови та вартість послуг Адвокатське бюро зазначаються сторонами у додаткових угодах до даного договору

У відповідності до п. 1.2. договору, Адвокатське бюро розпочинає надання послуг з моменту укладення цього договору та додаткової угоди, зазначеної в п. 1.1. даного договору.

Пунктом 3.1. договору було передбачено, що вартість послуг, що надаються Адвокатським бюро встановлюються в додаткових угодах до даного договору.

Пунктом 1 додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 до договору було передбачено, що у відповідності до умов п. 1.1 . договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати Клієнту юридичні послуги, що полягають у надані правової допомоги щодо стягнення заборгованості договором поставки нафтопродуктів, укладеного Клієнтом з ТОВ "Брент +", що включає:

1.1. представництво інтересів Клієнта у господарському суді першої інстанції та інша професійна правова допомога, пов`язана зі справою (включаючи підготовку, збір доказів тощо): вивчення матеріалів справи, розробка та обговорення стратегії стягнення, аналіз та збір доказової бази, підготовка та подача до суду позовної заяви, підписання позовної заяви, завірення усіх без виключення та обмежень документів та доказів поданих разом з позовною заявою тощо, надання рекомендацій щодо збору доказової бази, проведення переговорів з боржником (боржниками), підготовка і подача до суду клопотань/пояснень/заяв/заяв по суті спору, участь в судових засіданнях, отримання рішення суду, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Клієнта;

1.2. представництво інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції: підготовка та подача до суду апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, підготовка та подача клопотань / заяв / пояснень, участь в судових засіданнях, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Клієнта;

Згідно п. 2 додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 до договору, вартість послуг, що надаються Адвокатським бюро встановлюється в наступному розмірі:

2.1. за надання послуг згідно пп. 1.1. даної додаткової угоди - в розмірі 100000 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ.

2.2. за надання послуг згідно пп. 1.2. даної додаткової угоди - в розмірі 70000 грн. (сімдесят тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ.

Сума, вказана в цьому пункті є гонораром Адвокатського бюро за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.

У відповідності до п. 3 додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 до договору, в разі коли за результатами розгляду справи в суді першої інстанції буде винесене рішення про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів на користь Клієнта, останній додатково сплачує Адвокатському бюро гонорар успіху в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. Гонорар успіху сплачується в порядку та строки встановлені п. 3.3. Договору.

Пунктом 3.3. договору було передбачено, що на підставі виставленого Адвокатським бюро рахунку Клієнт має сплатити вартість послуг наданих по кожному акту впродовж п`ятнадцяти робочих днів з дня підписання відповідного акту приймання-передачі наданих послуг, але не раніше дня отримання рахунку на оплату. Оплата послуг Адвокатського бюро може здійснюватися Клієнтом, шляхом попередньої оплати. У випадку попередньої оплати Клієнтом послуг Адвокатського бюро, сума попередньої оплати автоматично зараховується до загальної вартості наданих Адвокатським бюро у звітному місяці та/або подальших місяцях послуг.

25 жовтня 2021 року між Клієнтом та Адвокатським бюро було складено Акт приймання-передачі наданих послуг за договором №03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020 та додатковою угодою № 3 від 01.07.2021 (надалі - Акт) та Додаток № 1 до Акту (опис послуг, наданих ТОВ "Татойл"). Також, Адвокатським бюро було складено рахунок-фактура № 210930 від 25.10.2021 на суму 120000,00 грн.

Згідно даного Акту Виконавцем (Адвокатське бюро) були надані Замовнику (Клієнту) юридичні послуги відповідно до пп. 1.1. п. 1. Додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 року та Договору № 03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020 року. Якість наданих послуг відповідає вимогам Замовника. Опис послуг зазначено в Додатку № 1 до даного акту. Вартість послуг, передбачених пп. 1.1. п. 1. Додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 року та Договору № 03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020 року згідно пп. 2.1. п. 2 та п. 3 Додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 року склала: юридичні послуги відповідно до пп. 1.1. п. 1. Додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 року та Договору № 03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020 року за розгляд справи № 922/2913/21 в господарському суді Харківської області - 100000,00 грн.; гонорар успіху відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 3 від 01.07.2021 року та Договору № 03/02 про надання правової допомоги від 03.01.2020 року - 20000,00 грн.

При цьому суд зазначає, що у Додатку № 1 до Акту (опис послуг, наданих ТОВ "Татойл") було помилково зазначено про участь адвоката в судовому засіданні 11.08.2021, замість участі адвоката в судовому засіданні 25.08.2021.

Також, згідно заяви заявник вказує, що сума заявленої позивачем до стягнення правової допомоги не є чистою винагородою адвокатського бюро та/або його адвокатів, оскільки після отримання вказаної суми Адвокатським Бюро "Стеценко та партнери" необхідно сплатити податки, збори та обов`язкові платежі: 1) Єдиний податок 5% від отриманих грошових коштів; 2) податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) - 18% від фонду оплати праці, утримується із виплачуваної заробітної плати, яка в АБ «Стеценко та партнери» є повністю офіційною; 3) військовий збір - 1,5% від фонду оплати праці, утримується із виплачуваної заробітної плати, яка в АБ "Стеценко та партнери" є повністю офіційною; 4) єдиний соціальний внесок - 22% від фонду оплати праці, яка в Адвокатським Бюро "Стеценко та партнери" є повністю офіційною.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Крім того, у зазначеній вище постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено також правову позицію, що суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, враховуючи положення п. 2.1.3. договору №03/02 про надання правової допомоги та п.3 додаткової угоди № 3 до договору щодо гонорару успіху, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення гонорару успіху є обґрунтованою та такою, що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що 120000,00 грн. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл" підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 25934 від 04.11.2021) - задовольнити.

Ухвалити у справі № 922/2913/21 додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент +" (61082, м. Харків, пр-т Московський, 144, к. 206-1, ідентифікаційний код 41423131) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Татойл" (03150, м. Київ, вул. В. Тютюнника, буд. 28-А, оф.322, ідентифікаційний номер 42804541) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 120000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту додаткового рішення.

Повне додаткове рішення складено "16" листопада 2021 р.

Суддя А.М. Буракова
справа № 922/2913/21