УХВАЛА

м. Київ

09.11.2021Справа № 910/1656/18

За скаргою Київського комунального виробничого підприємства "Міськпаливо"

На бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

У справі за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен" (м. Київ)

До Київського комунального виробничого підприємства "Міськпаливо" (м. Київ)

Про стягнення 2.077.917,81 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Фенканіна Я.О.

Від відповідача (скаржника): Аніщенко Д.В.

Від органу ДВС: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.10.21. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Київського комунального виробничого підприємства "Міськпаливо" на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з коштів, в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку боржника № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників скаржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.21. скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.10.21.

26.10.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 09.11.21.

01.11.21. Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано заперечення проти скарги.

03.11.21. скаржником подано додаткові пояснення до скарги.

09.11.21. скаржником підтримано подану ним скаргу, стягувач проти задоволення скарги в усному порядку не заперечував.

Представник органу ДВС в судове засідання 09.11.21. не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши скаргу суд встановив наступне.

19.04.21. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито ВП № 65196963 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 30.08.18. № 910/1656/18.

19.04.21. та 22.04.21. державним виконавцем у ВП № 65196963 постановами накладено арешт на грошові кошти на рахунках відповідача межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

В постановах від 19.04.21. та 22.04.21. виконавцем постановлено накласти арешт на грошові кошти крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Листом № 053/056/4-146 від 29.09.21. боржник звернувся до виконавця та просив зняти арешт з коштів в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку боржника № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників скаржника.

До листа було додано, зокрема, звіти про заборгованість з оплати праці за квітень-липень 2021 року.

При цьому ні в означеному листі, ні в скарзі до суду боржник не вказує розмір суми зобов`язання з виплати заробітної плати, в частині якої просить суд (чи виконавця) зняти арешт з рахунку, та не вказує період за який існує таке зобов`язання з виплати заробітної плати.

Як відзначалось судом, в підтвердження наявності боргу зі сплати заробітної плати та її розміру виконавцю боржником надано звіти про заборгованість з оплати праці за квітень-липень 2021 року, до суду ще додано (до додаткових пояснень) звіт за жовтень 2021 року.

Жодних документів, що підтверджували б розмір зобов`язань з виплати заробітної плати за серпень-вересень 2021 року не надано.

Також скаржником не подано доказів того, чи є ці кошти на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», щоб зняти арешт з нього в частині заборгованості за сплати заробітної плати, розмір якої боржником не вказано.

На звернення боржника № 053/056/4-146 від 29.09.21. виконавцем було надано відповідь від 12.10.21. № 65196963/30/3 з відмовою у знятті арешту, яка, за висновками суду, є правомірною з огляду на викладене вище.

Звертаючись з даною скаргою до суду боржник не вказує яку саме бездіяльність виконавця він просить суд визнати неправомірною, а враховуючи, що скаргу було подано до суду 06.10.21., тобто до отримання відповіді від виконавця, то боржник оскаржує не відмову виконавця зняти арешт з коштів, а бездіяльність з ненадання відповіді на його звернення щодо зняття арешту та не зняття такого арешту.

Викладене в сукупності є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги в порядку ст. 344 ГПК України не здійснюється, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, інших витрат пов`язаних з розглядом скарги учасниками судового процесу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Київському комунальному виробничому підприємству "Міськпаливо" в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

2. Ухвала набирає законної сили 09.11.21. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 15.11.21.

Суддя Т.М. Ващенко