ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Справа№ 910/9459/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Барсук М.А.

Майданевича А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021

у справі №910/9459/21 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 75 971,12 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ТРАНС ЛОГІСТИК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 75 971, 12 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що у відповідача на підставі Договору № 078999/920/190001043 добровільного страхування наземного транспорту від 16.07.2019 та внаслідок настання 30.12.2020 дорожньо-транспортної пригоди із автомобілем MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 , виник обов`язок із виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі 75 971, 12 грн, який ним у встановлений строк виконано не було.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/9459/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" на користь Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК" 75 971, 12 грн страхового відшкодування та 2 270, 00 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/9459/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу ПП "Транс Логістик" у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач порушив свій обов`язок щодо надання транспортного засобу відповідачу для огляду перед укладанням договору; згідно пункту 16.1.11 Договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу; унаслідок указаного порушення наявні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування; висновок суду про те, що визначення в договорі страхової суми свідчить про огляд страховиком автомобіля суперечить статтям 8, 9 Закону України "Про страхування"; факт проведення огляду відповідачем автомобіля не підтверджений жодними доказами; відсутні належні докази розміру суми страхового відшкодування, яке має бути сплачене позивачу, оскільки неможливо встановити які пошкодження він мав до укладення договору та які отримав в ДТП; позивач експлуатує автомобілі майже безперервно, після укладення договору відповідачем були виплачені страхові відшкодування у 227 страхових випадках, в середньому транспортні засоби позивача потрапляють в ДТП раз на два-три дні, тому на момент укладання договору спірний автомобіль міг мати пошкодження; протокол розбіжностей до договору свідчить про те, що позивач був обізнаний про обов`язок надати ТЗ для огляду саме при укладанні договору; поведінка позивача є недобросовісною, оскільки суперечить його попередній поведінці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" у справі №910/9459/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Барсук М.А., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9459/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія". Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Установлено Приватному підприємству "Транс Логістик" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

17.09.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що у Правилах страхування, на які посилається відповідач, установлено, що огляд ТЗ передує укладенню договору страхування, поновленню чи зміні договору; Акт огляду повинен складатися саме страховиком (відповідачем); відповідач не надав доказів ініціювання до або після укладення договору процедури огляду спірного ТЗ, а також доказів відмови чи ігнорування такої вимоги позивачем; у додатку №28 до договору містяться умови страхування щодо спірного автомобіля; оцінка страхових ризиків ТЗ, як об`єкту майбутнього договору страхування, здійснюється саме під час складання акту огляду ТЗ на момент укладання договору, тому підписавши договір та додаток №28 до нього відповідач здійснив всі заходи для встановлення технічного стану спірного автомобіля; Акт огляду не є документом, який страхувальник (позивач) мав подати для виплати страхового відшкодування, складається самим страховиком та не має бути в розпорядженні позивача; за умовами договору відповідач зобов`язаний був оглянути автомобіль після настання страхового випадку; в судах перебувають десятки аналогічних спорів між цими ж сторонами і переважна більшість справ була вирішена на користь позивача.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України установлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та вірно установлено судом першої інстанції, 16 липня 2019 року між Приватним акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (страховик) та Приватним підприємством "ТРАНС ЛОГІСТИК" (страхувальник) був укладений договір № 078999/920/190001043 добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортом та стаціонарно установленим на ньому додатковим обладнанням.

Згідно пункту 3 додатку № 24 від 23.12.19 до Договору, до переліку застрахованих транспортних засобів віднесено автомобіль MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 .

У п. 3 частини І договору зазначено, що вигодонабувач сторонами договору не визначений.

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 є Приватне підприємство "ТРАНС ЛОГІСТИК".

Відтак, попри те, що за погодженням сторін не визначено вигодонабувача, страхове відшкодування за Договором належить до виплати на користь позивача, як власника застрахованого транспортного засобу, який може понести збитки внаслідок його пошкодження.

Права та обов`язки сторін визначено розділом 11 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей): права страхувальника визначені у підпунктах п. 11.1, його обов`язки - у підпунктах п. 11.2; права страховика визначені у підпунктах п. 11.3, обов`язки страховика - у підпунктах п. 11.4.

Зокрема, страхувальник зобов`язаний при укладенні цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання і т.ін., що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких фактів (11.2.1).

Страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку в порядку та на умовах, передбачених договором (п. 11.1.1); оскаржити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відмову страховика у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати) або розмір виплаченого страхового відшкодування (страхової виплати) (п. 11.1.7).

Страховик зобов`язаний: протягом 2-х робочих днів, після отримання письмової заяви про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування (п. 11.4.2); після отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку, а в разі ДТП, ще й довідки з ДАІ (або відповідної служби) про реєстрацію ДТП, зробити запит до компетентних органів щодо причин та обставин настання страхового випадку (п. 11.4.4); протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи (п. 11.4.6); прийняти рішення про виплату (скласти страховий акт) страхового відшкодування, або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в термін не пізніше 5 робочих днів від дати отримання страховиком всіх необхідних документів, зазначених у розділі 13 частини ІІ цього договору, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків (п. 11.4.9); у разі відмови у виплаті страхового відшкодування - протягом 10 робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити про це страхувальника та вигодо набувача з обґрунтуванням причин відмови (п. 11.4.10); здійснити виплату страхового відшкодування (страхової виплати) протягом 14 робочих днів від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (страхової виплати). Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки, від суми страхового відшкодування за кожний день прострочки (п. 11.4.11).

Страховик має право при укладенні цього договору страхування отримати від страхувальника інформацію, необхідну для оцінки ступеню страхового ризику (п. 11.3.1); перевіряти надану страхувальником інформацію і документи стосовно ТЗ, умов його експлуатації та зберігання, факт і обставини настання страхового випадку, розмір завданих збитків, та виконання страхувальником та/або довіреними особами зобов`язань за договором (п. 11.3.2); відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених у розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7).

У розділі 7 частини І договору та п. 4.1 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) установлено, що застрахованим може бути, зокрема, ризик пошкодження та/або знищення чи втрата визначеного транспортного засобу (ТЗ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 7.3 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) лімітом відшкодування по КАСКО та/або ДО за кожним ТЗ є страхова сума за кожним ТЗ, зазначена у додатку до договору страхування. Страхова сума є агрегатним лімітом відшкодування страховика по всіх страхових випадках, що відбулись під час дії договору. Договір вважається виконаним і припиняє свою дію з моменту виплати сумарного страхового відшкодування в розмірі, еквівалентному розміру страхової суми за мінусом франшизи по всіх страхових випадках, що сталися за договором. Договір діє до кінця обумовленого в частині І терміну в межах різниці між страховою сумою і розміром виплачених страхових відшкодувань, тобто страхова сума зменшується на розмір виплачених відшкодувань. Страхова сума може бути відновлена до початкового розміру шляхом внесення відповідних змін до договору та сплати додаткового страхового платежу.

Як убачається з пункту 3 додатку № 24 до Договору, сторони погодили страхову суму для транспортного засобу MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 у розмірі 800 000, 00 грн.

Розмір франшизи у випадку пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди становить нуль (п. 7 частини І Договору).

Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року в справі № 202/416/21, 30 грудня 2020 року о 03 год 40 хв у м. Дніпрі, Індустріальний р-н., перехрестя вул. Калинової та вул. Янтарної, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN TGM 18.240 д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті перед поворотом ліворуч не надав дорогу автомобілю Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Вищеуказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За умовами п. 12.5 частини ІІ Договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) страхувальник повинен здійснювати відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ лише на СТО, що погоджена з страховиком. Сторони домовились, що за цим договором погодженими з страховиком вважаються СТО, на яких відповідно до вимог заводу-виробника ремонтуватимуться застраховані ТЗ після страхових випадків. Дана умова діє тільки для ТЗ, що знаходяться на обслуговування сервісного дилеру MAN, SCANIA .

Згідно рахунку-фактури № DNZ_TEF-2004793 від 30.12.2020, який було складено офіційним сервіс-партнером MAN в Україні Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРУМ", вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 30.12.2020, становить 75 971, 12 грн.

Відповідно до підпункту 11.4.9 пункту 11.4 частини ІІ Договору страховик зобов`язаний прийняти рішення про виплату (скласти страховий акт) страхового відшкодування або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в термін не пізніше 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання страховиком всіх необхідних документів, зазначених в розділі 13 частини ІІ договору, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків.

Так, 30.12.2020, ПП "Транс Логістик" звернулось до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" із заявою-повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, яка була зареєстрована в журналі реєстрації за № 199.

У підпункті 16.1.11 п. 16.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей,) сторони погодили, що підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування, в тому числі, є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

Листом № 4776 від 29.01.2021 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачеві із посиланням на положення підпунктів 11.3.7, 16.1.11 Договору, через відсутність засвідченого підписом представника страховика та печаткою товариства акту огляду, що підтверджує факт проведення огляду транспортного засобу.

Звертаючись до суду з даним позовом, заявник вказує на безпідставне невиконання відповідачем зобов`язання за Договором, що порушує право позивача на отримання суми страхового відшкодування.

Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки при укладенні договору не був складений Акт огляду вказаного автомобіля, тому неможливо визначити його стан до ДТП, а також відповідачем не проводився огляд автомобіля після ДТП, тому неможливо встановити які пошкодження були отримані саме в цьому ДТП та який має бути розмір страхового відшкодування.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності і обґрунтованості позовних вимог.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із указаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 від 16.07.2019, який за своєю правовою природою є договором страхування.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був чинним і обов`язковим для сторін.

Так, відповідно до ст. 979 ЦК України, яка кореспондує з положеннями ст. 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, у тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 Закону України "Про страхування").

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що, зокрема, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 26 Закону України "Про страхування" рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Положення ст. 26 Закону України "Про страхування" кореспондуються з принципом свободи договору, закріпленого нормами цивільного законодавства, зокрема в ст. 6 ЦК України. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України "Про страхування" договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про страхування").

З матеріалів справи убачається, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" були розроблені та зареєстровані в установленому законом порядку Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розміщені на офіційному сайті відповідача за посиланням: https://upsk.com.ua/dbs.8.files/upload/file/214_final.pdf.

У пункті 1.1 частини ІІ договору зазначено, що цей договір укладено відповідно до чинного законодавства України на умовах "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затверджених Головою правління АТ "УПСК" 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним № 0690302 (далі - Правила страхування).

Положеннями п. 11.2.1 частини ІІ договору на страхувальника покладений обов`язок при укладення цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання тощо, що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких факторів.

Відповідно до п. 8.3 Правил страхування при страхуванні ТЗ, перед укладанням, оновленням чи зміною умов Договору страхування страхувальник зобов`язаний надати страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.

Згідно з п. 9.2.18 Правил страхування страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.

Поряд з наведеним за умовами договору страховику надано право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 частини ІІ договору).

Пунктом 16.1.11 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

Обґрунтовуючи необхідність складення Акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідач свої доводи фактично зводить до того, що обов`язок надання транспортного засобу для огляду прямо передбачений Правилами страхування та мав бути реалізований при страхуванні транспортного засобу, перед укладенням договору, відсутність акту огляду в силу п. 16.1.11 договору є наслідком відмови у виплаті страхового відшкодування, про що був обізнаний позивач при укладенні договору, у т.ч. з протоколом розбіжностей.

Однак, як вірно установив суд першої інстанції, визначення відповідачем, як страховиком, страхової суми для транспортного засобу MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_3 , у розмірі 800 000,00 грн і погодження такого розміру страхової суми страхувальником, підтверджується п. 3 Додатку № 24 до Договору, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками.

Отже, попри твердження відповідача про невиконання позивачем обов`язку надати автомобіль MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 , для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, відповідач все ж визначив страхову суму для указаного автомобіля.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює твердження відповідача про невиконання позивачем вказаного обов`язку, та приходить до висновку, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування відсутні.

Одночасно, суд вважає за доцільне зазначити, що згідно з пп. 11.4.6 частини ІІ Договору саме на страховика покладений обов`язок протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.

Отже, відсутність доказів проведення відповідачем огляду транспортного засобу MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 , після його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, що трапилась 30.12.2020, не може бути підставою для невиконання обов`язку з виплати страхового відшкодування позивачу, як власнику вказаного транспортного засобу.

Оцінюючи заявлений до стягнення розмір страхового відшкодування судом також ураховано, що за умовами п. 12.5 частини ІІ Договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) страхувальник повинен здійснювати відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ лише на СТО, що погоджена з страховиком. Сторони домовились, що за цим договором погодженими з страховиком вважаються СТО, на яких відповідно до вимог заводу-виробника ремонтуватимуться застраховані ТЗ після страхових випадків. Дана умова діє тільки для ТЗ, що знаходяться на обслуговування сервісного дилеру MAN, SCANIA.

Згідно рахунку-фактури № DNZ_TEF-2004793 від 30.12.2020, який було складено офіційним сервіс-партнером MAN в Україні Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОФОРУМ", вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN TGM 18.240, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 30.12.2020, становить 75 971, 12 грн.

За умовами частини І Договору франшиза за страховим випадком у вигляді дорожньо-транспортної пригоди становить нуль грн.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, ураховуючи наведені положення чинного законодавства, Правил страхування та умови договору, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 75 971, 12 грн страхового відшкодування, які доведені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, відтак є такими, що підлягають задоволенню в повному розмірі.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги у межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно установив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/9459/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/9459/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2021 у справі №910/9459/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.11.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді М.А. Барсук

А.Г. Майданевич