ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 р. Справа № 917/973/21

За позовною заявою Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", бул. Шевченка, 389, м. Черкаси, Черкаська область, 18006

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Тандем" (), пров. Героїв Бреста, 52, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансальянс" (), вул. Строни, 23, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Костандян О.В.

Представники згідно протоколу судового засідання від 21.10.2021 р.

Обставини справи: 15.06.2021 р. до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява від Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Тандем" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансальянс" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20.10.2020 р. № 20/10/2020.

Ухвалою суду від 30.06.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 27.07.2021 р.; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог статті 165 ГПК України до 15 днів з дня отримання ухвали.

26.07.2021 р. від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому процесі (вх. № 8210, ел. поштою без ЕЦП).

Ухвалою суду від 27.07.2021 р. продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 21.09.2021 р. на 10:00 год.

25.08.2021 р. від позивача надійшло клопотання про участь представника у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Клопотання позивача про забезпечення проведення підготовчого засідання у даній справі в режимі відеоконференції задоволено судом, про що зазначено в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 14.09.2021 р..

01.09.2021 р. від відповідача 1 надійшов відзив на позов № 18/08-1 від 18.08.2021 р. (вх. № 9741) відповідно до якого, останній заперечує проти задоволення позовних вимог.

Оскільки відповідачем-1 не зазначено поважності причин пропуску строку для подання відзиву на позов та не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на його подання, суд не приймає до розгляду відзив на позов.

21.09.2021 р. відповідач-2 представництво у судове засідання не забезпечив. Останній належним чином та завчасно повідомлявся за місцем його реєстрації про дату, час і місце проведення судового засідання. Крім того, ухвала суду була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень, від відповідача-2 відзив до суду не надходив, клопотання про продовження строку на його подання в матеріалах справи відсутнє.

21.09.2021 р. у судовому засіданні представник позивача заявив суду усне клопотання про витребування у відповідачів оригіналу спірного Договору про відступлення права вимоги. Крім того, представник позивача повідомив суд про особисту його присутність у наступному судовому засіданні.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Оскільки дане клопотання не суперечить ГПК України, суд задовольнив клопотання позивача.

Ухвалою суду від 21.09.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 05.10.2021 р. на 11:00 год. Зобов`язано відповідачів надати суду для огляду у наступне судове засідання оригінал Договору про відступлення права вимоги № 20/10/2020 від 20.10.2020 р.

05.10.2021 р. учасники справи представництво у судове засідання не забезпечили. Сторони належним чином та завчасно повідомлялись за місцем їх реєстрації про дату, час і місце проведення судового засідання. Крім того, ухвала суду була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

04.10.2021 р. через електронну пошту від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 11003) про відкладення розгляду даної справи, з огляду на неможливість забезпечити представництво у судове засідання.

Ухвалою суду від 05.10.2021 р. відкладено судове засідання на 21.10.2021 р. на 10:30 год.

21.10.2021 р. учасники справи представництво у судове засідання не забезпечили. Останні належним чином та завчасно повідомлялись за місцем їх реєстрації про дату, час і місце проведення судового засідання. Крім того, ухвала суду була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Судом досліджено наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, господарський суд встановив:

04.04.2017 р. між ТОВ «Автотрансальянс» як постачальником і Філією «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як покупцем було укладено договір поставки товарів № 04/Т-17, за яким постачальник поставив покупцю товар - щебенева продукція, нафтопродукти та інші дорожньо-будівельні матеріали.

04.04.2017 р. між ТОВ «Автотрансальянс» як виконавцем і Філією «Золотоніський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як замовником було укладено договір про надання послуг № 04/1-17, за яким виконавець надавав замовнику транспортні послуги.

04.04.2017 р. між ТОВ «Автотрансальянс» як постачальником і Філією «Золотоніська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як покупцем було укладено договір поставки товарів № 04/2Т-17, за яким постачальник поставив покупцю товар - щебенева продукція, нафтопродукти та інші дорожньо-будівельні матеріали.

Покупець оплатив лише частину товару, поставленого за вищевказаними договорами.

20.10.2020 р. між ТОВ «Автотрансальянс» як первісним кредитором і ТОВ «БК ТАНДЕМ» як новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги № 20/10/2020. За цим договором (пункт 1.1) первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за вищевказаними договорами .

Позивач зазначає, що Договір про відступлення права вимоги було укладено без погодження (згоди) боржника - ДП «Черкаський облавтодор». Про укладення вищевказаного договору позивачу стало відомо з додатків до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство від 21.10.2020 року № 1с-ч.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В пункті 11.5 договорів на поставку товарів від 04.04.2017 року № 04/2Т-17 зазначається, що відступлення права вимоги та(або) переведення боргу за цим Договором однією із Сторін до інших (третіх) осіб, допускається виключно за умови письмового погодження з іншою Стороною. Ідентичні положення викладені у пункті 11.5 договору про надання послуг від 04.04.2017 року № 04/1-17.

Позивач наголошує, що виходячи з частини 1 статті 516 ЦК України і пункту 11.5 вищезгаданих договорів кредитор у зобов`язаннях, що виникли на підставі останніх, міг відступити третій особі своє право вимоги до боржника лише за його письмовим погодженням. Проте, ДП «Черкаський облавтодор» такого погодження ні усно, ні письмово не надавав. Відтак вищевказаний договір про відступлення права вимоги укладено первісним кредитором з порушенням пункту 11.5 договорів поставки товарів та надання послуг та вимог закону (частини 1 статті 516 ЦК України).

Після укладення договору про відступлення права вимоги № 20/10/2020 від 20 жовтня 2020 року ДП «Черкаський облавтодор» як боржник не вчиняло жодних дій, які б свідчили про визнання ним зазначеного договору та зобов`язань перед ТОВ «БК ТАНДЕМ» як новим кредитором за вищевказаними договорами.

Позивач зазначає, що договір про відступлення права вимоги № 20/10/2020 від 20.10.2020 року, укладений між ТОВ «Автотрансальянс» і ТОВ «БК ТАНДЕМ», суперечить частині 1 статті 516 ЦК України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до Господарського суду Полтавської області.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Підпунктом 2 п. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, визначено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

При цьому відповідно до ст. 207 Цивільного Кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Положеннями ст. 627, ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ст. 207 Господарського кодексу України) .

Однією з підстав недійсності правочину згідно п. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, при цьому якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вже зазначалось судом у описовій частині даного рішення, у пункті 11.5 Договорів на поставку товарів від 04.04.2017 року № 04/Т-17 і № 04/2Т-17 зазначається, що відступлення права вимоги та(або) переведення боргу за цим Договором однією із Сторін до інших (третіх) осіб, допускається виключно за умови письмового погодження з іншою Стороною.

Відповідно до пп. 2.2.2 Договору про відступлення права вимоги визначено обов`язок Первісного кредитора повідомити Боржника про здійснення відступлення права вимоги новому кредитору за формою, передбаченою додатком №3 до даного Договору.

Конкретний спосіб повідомлення Позивача про відступлення права вимоги Новому кредитору з боку ТОВ «Автотрансальянс» Договором не визначено, як і строки такого повідомлення.

Підставою ж відступлення права вимоги з боку ТОВ «Автотрансальянс» є наявність безспірної заборгованості ДІІ «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» перед Відповідачем-2, що підтверджена судовими наказами та рішеннями Господарського суду Черкаської області, які на момент укладення Договору набрали законної сили та відповідно до яких на користь ТОВ «Автотрансальянс» з Позивача стягнуто заборгованість за договором поставки товарів №04/7-17 від 04.04.2017р., за договором про надання послуг №04/1-17 від 04.04.2017 р. та за договором поставки товарів №04/2Т-17 від 04.04.2017р. (п. 1.3 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання положень пп. 2.2.2 Договору про відступлення права вимоги на адресу ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 04.12.2020 було відправлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором №20/10/2020 від 20.10.2020 р. та проінформовано Боржника виконувати всі належні зобов`язання за договором поставки товарів №04/7-17 від 04.04.2017 р., за договором про надання послуг №04/1-17 від 04.04.2017р. та за договором поставки товарів №04/2Т-17 від 04.04.2017р. (п. 1.3 Договору) вже перед Новим Кредитором - ТОВ «БК «Тандем», докази направлення ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» повідомлення Боржнику про здійснення відступлення права вимоги Новому кредитору за формою, передбаченою додатком №3 до Договору наявні у матеріалах справи. (а.с. 77)

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги на підставі положень ст. 215 Цивільного кодексу України, оскільки положення ст.ст. 516-518 Цивільного кодексу України лише надають право боржнику за договором відступлення права вимоги не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (тобто будь-яких доказів, що підтверджують перехід права вимоги у боржника, виконання грошового зобов`язання з боку нового кредитора).

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за юридичною природою договорів відступлення права вимоги згода боржника на відступлення права грошової вимоги первісним кредитором новому кредитору не є умовою виникнення права подальшого і пред`явлення відповідних вимог новим кредитором боржнику, оскільки такі договори є двосторонніми та пов`язані виключно з волею сторін договору, тобто первісного кредитора та нового кредитора. Боржник при цьому не є стороною договору відступлення права вимоги і за умови передачі зобов`язань новому кредитору користується лише правами, визначеними ч. 2 ст. 516, ч. 1 ст. 517 та ст. 518 Цивільного і кодексу України, а ризик настання несприятливих наслідків для нового кредитора за умови відсутності повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, полягає не в скасуванні всіх зобов`язань, що існували між боржником та первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги новому кредитору, а виключно у визнанні зобов`язання належним чином виконаним у разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові і лише за умови, що боржник не був обізнаний про наявність нового кредитора у зобов`язанні на момент його фактичного виконання.

Отже, суд приходить до висновку що, твердження Позивача щодо наявності законних підстав для визнання недійсним договору відступлення права вимоги №20/10/2020 від 20.10.2020 не відповідає нормам чинного законодавства та не підтверджується фактичними обставинами справи, а також належними доказами, та з огляду на все вищевикладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного позивач суду не надав.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене та оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями: 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 08.11.2021 року, після виходу судді з лікарняного.

Суддя Погрібна С.В.