ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. ОдесаСправа № 916/966/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, с.м.т. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.06.2021 р.

по справі № 916/966/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, с.м.т. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю Анадол, с. Долинське, Ренійський р-н, Одеська область

про стягнення заборгованості в сумі 803 983,97 грн.

суддя суду першої інстанції: Демешин О.А.

місце ухвалення рішення: 11.06.2021 р., м. Одеса, пр. - т. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області,

за участю представників сторін:

від Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, с.м.т. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область: Долгополова В.М.

від Товариства з обмеженою відповідальністю Анадол, с. Долинське, Ренійський р-н, Одеська область: Гладишева О.О.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, с.м.т. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область на рішення Господарського суду Одеської області від 11.06.2021 р.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В квітні 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область про стягнення заборгованості в сумі 803 983,97 грн., з яких:

- основний борг в сумі 315 141 грн.;

- курсова різниця в сумі 144 579,71 грн.;

- 48 % річних в сумі 166 028,54 грн.;

- пеня в сумі 41 922,78 грн.;

- штраф в сумі 94 542,30 грн.;

- інфляційні втрати в сумі 41 769,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за договором поставки від 24.09.2019 р. № 1-13 зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.06.2021 р. у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область за накладними від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 повернуло позивачу товар на суму 315 141 грн., у зв`язку з чим у відповідача відсутня заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область, що в свою чергу виключає нарахування та стягнення штрафних санкцій.

Не погодившись з наведеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область оскаржило його до Південно західного апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у тому що справа була розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження в той час, як ціна позову складала 803 983,97 грн.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження позбавив позивача можливості подати додаткові докази та пояснення щодо позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область в апеляційній скарзі також посилається на неповне дослідження судом обставин справи, зокрема, судом не звернуто уваги на те, що накладні від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4, за якими нібито відповідачем було повернуто товар, з обох сторін підписано Пожаром А.І., який до 24.11.2020 р. був одночасно працівником Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область. та директором Товариством з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область не отримувало товар за згаданими накладними та не уповноважувало Пожара А.І. на отримання повернутого Товариством з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область товару.

Позивач також посилається на те, що у вказаних правовідносинах Пожар А.І. діяв виключно у власних інтересах.

Наведені обставини, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область, є підставою для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область (постальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область (покупець) укладено договір поставки № 1-13.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, визначену договором.

Згідно з п. 3.1. договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до цього договору.

За умовами п. 3.5. договору товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних, має бути оплачений не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною.

Відповідно до п. 4.1. договору строк поставки товару визначається у відповідних додатках до цього договору.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що підписання видаткових накладних, що виписані в період дії даного договору, засвідчує факт передачі товару, разом з усією необхідною документацією, що його стосується.

Згідно з п. 10.6. договору за взаємною згодою сторін допускається повернення покупцем отриманого від постачальника, але не використаного товару, ціна такого товару визначається сторонами на момент його повернення виходячи із середніх цін, що склалися на такий товар на ринку України, проте вона не може бути вищою від ціни реалізації товару за цим договором.

На виконання умов договору від 24.09.2019 р. № 1-13 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область прийняло товар, визначений у додатках до цього договору (а.с. 22-38) на загальну суму 1 693 067,92 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область зазначає, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково, у зв`язку з чим на час звернення до суду з відповідним позовом залишок заборгованості складає 315 141 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область заперечує проти цієї заборгованості, стверджуючи про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область товару на підставі накладних від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 на суму 315 141 грн.

За результатами розгляду матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 наведеного Кодексу обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

На виконання умов договору від 24.09.2019 р. № 1-13 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область прийняло товар, визначений у додатках до цього договору (а.с. 22-38) на загальну суму 1 693 067,92 грн.

Факт поставки товару підтверджується наявними в матеріалах справи видатковим накладними (а. с. 40-49).

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область стверджує, що відповідач вартості поставленого товару в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим на день звернення до суду заборгованість за поставлений товар складала 315 141 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область заперечує проти цієї заборгованості, посилаючись на те, що ним повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область товару на підставі накладних від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4, товар на суму 315 141 грн.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область факту отримання товару на суму 315 141 грн. за накладними на повернення товару від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 не визнає, оскільки вважає, що останні підписані не уповноваженою особою.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 10.6. договору область від 24.09.2019 р. № 1-13, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область та Товариством з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська, за взаємною згодою сторін допускається повернення покупцем отриманого від постачальника, але не використаного товару. Ціна такого товару визначається сторонами на момент його повернення виходячи із середніх цін, що склалися на такий товар на ринку України, проте вона не може бути вищою від ціни реалізації товару за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область направило на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область лист № 35 про повернення товару, а саме насіння соняшника «Беллус» у кількості 40 міш., та «Абруста» в кількості 140 л.

30.10.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область підписано та скріплено печатками накладні на повернення товару № 2 на суму 117 143,04 грн. та № 3 на суму 130 749,84 грн.

02.11.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область направило на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область лист № 36 про повернення товару, а саме «Майстер 62%» в кількості 12 кг.

02.11.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область підписано та скріплено печатками накладну на повернення товару № 4 на суму 67 248,79 грн.

З огляду на викладене вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область за накладними від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 повернуло Товариству з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область товар на суму 315 141 грн.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область на те, що накладні на повернення товару від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 підписані не уповноваженою особою враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, накладні на повернення товару від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За приписами ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. 58-1 ГК України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки.

Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим.

Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Наявні в матеріалах справи накладні на повернення товару від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 скріплено печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що позивач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах та інших документах, в т. ч. бухгалтерської та податкової звітності.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область не посилається на те, що печатка була загублена, викрадена в нього або в інший незаконний спосіб вибула з його володіння.

Відбиток печатки на накладних на повернення товару від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4 на загальну суму 315 141 грн. є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область про те, що Пожар А.І., підписавши накладні на повернення товару від 30.10.2020 р. № 2, № 3 та від 02.11.2020 р. № 4, діяв у власних інтересах, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки наведені доводи ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Позивач визнає ту обставину, що на час повернення товару Пожар А.І. перебував у трудових правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область, проте наполягає на тому, що у цієї особи не було повноважень на отримання товару від імені товариства.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до цих доводів, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу на їх підтвердження.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область на те, що відповідно до експрес накладною від 13.11.2020 р. № 5278 ним від ОСОБА_1 було отримано палети на суму 20 000 грн., а не товар на суму 315 141 грн., оскільки представник позивача не зміг надати розумних та обґрунтованих пояснень щодо правових підстав такої поставки (письмових доказів, усної домовленості, тощо), а також не довів в уставленому порядку, що зміст цього відправлення складали саме палети, а не товар, щодо якого виник спір.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу приписів ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23.08.2016 р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту, скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази у своїй сукупності більш вірогідно підтверджують факт повернення Товариством з обмеженою відповідальністю Анадол, Одеська область позивачу товару на загальну суму 315 141 грн., а тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область.

Додана до матеріалів апеляційної скарги додаткова угода від 24.11.2020 р. № 1 до договору поставки від 24.09.2019 р. № 1-13 не приймається судом апеляційної інстанції до уваги враховуючи положення ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки:

- по перше, ця угода не була предметом розгляду у місцевому господарському суді;

- по друге, позивач не навів жодних доводів неможливості подання цієї угоди до суду першої інстанції.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягають у тому що справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження за наявності позовних вимог в сумі 803 983,97 грн., не приймаються судом апеляційної інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з ч. 3 ч. 5 цієї норми спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 р.» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 р. становить 2 270 грн.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі (803 983,97) не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 135 000), місцевим господарським судом здійснено розгляд справи з дотриманням норм процесуального законодавства.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі Товариством з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область, не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 11.06.2021 р. по справі № 916/966/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, Київська область без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2021 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна