РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2021Справа № 910/4300/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІП АВТО ТРАНС"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄА ГРУП"

про стягнення 5 800,00 грн.,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІП АВТО ТРАНС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄА ГРУП" про стягнення заборгованості в частині оплати виконаних робіт у розмірі 5 800,00 грн. за договором надання та організацій послуг №АК 01.04.2019-1 від 01.04.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору надання та організацій послуг №АК 01.04.2019-1 від 01.04.2019 в частині оплати наданих послуг.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, ухвалою було встановлено строк відповідачу, який становить 15 днів з дня вручення вказаної ухвали, для подачі до суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, а також усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 була надіслана рекомендованим листом з повідомленнями про вручення поштового відправлення №774 на юридичну адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Україна, 02081, місто Київ, ПРОСПЕКТ ГРИГОРЕНКА, будинок 22/20, офіс 434.

Поштове відправлення, що було направлене на вказану адресу, повернулося на адресу суду без вручення з відміткою: «Повернення за зворотною адресою: адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з цим, представник відповідача відзиву або будь-яких інших заяв станом на момент ухвалення даного рішення до суду не надав.

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про призначення справи до судового розгляду по суті в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з цим, згідно з ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 статті 248 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи факт того, що строк, передбачений для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, закінчився, тоді як відповідачем не подано жодної заяви по суті спору, а також не надано клопотання про поновлення процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій, справа підлягає розгляду за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у визначений судом строк не подав відзив на позов, не заявив жодних заяв, клопотань та заперечень, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Беручи до уваги запровадження карантину та особливого режиму роботи суду, зважаючи на період перебування судді Приходько І.В. у відпустці та на лікарняному, завершальний розгляд справи здійснювався 15.11.2021.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄА Груп» (далі - експедитор, замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІГІ АВТО ТРАНС» (далі - перевізник, позивач) укладено Договір надання послуг та організації послуг №АК 01.04.2019-1 (далі - Договір), за умовами п.1.1. якого, перевізник зобов`язується перевезти наданий йому експедитором вантаж в міжнародному та/або в міжміському сполученні з пункту відправлення до пункту призначення і видати вантаж вантажоодержувачеві або іншій уповноваженій на одержання вантажу особі, а експедитор, після прийняття перевезення, відповідно до умов цього Договору, зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник зобов`язується надавати інші послуги, що додатково передбачені цим Договором, заявою до нього, а експедитор зобов`язується, після прийняття наданих послуг, сплачувати за них обумовлену плату (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 та п. 1.4 Договору перевізник здійснює перевезення автомобільним транспортом (тягачем, з причепом/напівпричепом).

Експедитор може виступати від імені, за дорученням та за рахунок свого клієнта. Крім того, експедитор може виступати і від свого імені. Перевізник гарантує наявність всіх необхідних ліцензій, дозволів та інших документів, які потрібні для безперешкодного виконання перевезень, надання інших послуг, у відповідності до умов цього Договору.

Згідно з п. 1.5 Договору конкретні умови кожного перевезення зазначаються сторонами у разових договорах-заявках (далі - заявка), які при підписанні сторонами стають невід`ємними частинами цього Договору. Підписані сторонами умови заявки мають пріоритетну силу щодо умов цього Договору. Сторони керуються умовами Договору, якщо ці умови не змінені заявою.

Вартість всіх перевезень та наданих послуг в рамках даного Договору сумарно становить загальну ціну Договору (п. 1.6 Договору).

Пунктами 2.1.1 та 2.1.4 Договору визначено, що експедитор зобов`язується надавати перевізнику заявку на перевезення не пізніше, ніж за три години до запланованої дати та часу завантаження. Заявки можуть надаватися за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти. В заявці сторони зазначають дату і адресу завантаження/розвантаження, назву вантажовідправника/вантажоодержувача, час подачі автомобіля, місце митного оформлення вантажу в країні відправлення та призначення і митні переходи, дані про вантаж, маршрут, державний номер автомобіля (тягача, причепа/напівпричепа), що буде здійснювати перевезення, додаткові вимоги до автомобіля, контактні дані водія, вартість перевезення, додаткові умови перевезення, тощо, та здійснювати оплату перевізнику в порядку та згідно умов заявок та Договору.

У відповідності до п. 3.1 Договору вартість послуг по кожному окремому перевезенні визначається у заявці на перевезення.

За умовами п. 3.2 Договору експедитор проводить оплату за відповідне перевезення протягом двадцяти банківських днів після отримання від перевізника всіх оригінальних документів, вказаних в п. 2.2.17 Договору, якщо інший строк оплати не вказаний в заявці, та виключно після реєстрації перевізником виписаної ним податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідності до вимог Податкового кодексу України. Сторони домовились, що перевізник зобов`язується зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом п`яти днів з моменту її складення.

Договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до 31.12.2019. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не повідомить одна одну про бажання розірвати його, Договір вважається пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний рік (п. 8.12 Договору).

На виконання умов Договору, сторонами узгоджено разовий договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом №АА.09.11.20.1 від 09.11.2020, відповідно до якого узгоджено наступні умови: маршрут Бровари - Прилуки; вартість та форма оплати: 2800,00 грн. з ПДВ (10-15 робочих днів по оригіналам ТТН та додаткових документів до них); комплект документів для оплати: ТТН з кожної точки, видаткові накладні, Акт прийому передачі. У п. 9 сторонами узгоджено, що виконавець послуг відправляє замовнику всі необхідні документи по поїздці, а також рахунки, акти, заявки та договори за свій рахунок на адресу: Нова Пошта, м. Київ, відділення №317, ЄА Груп, ТОВ (), представник: Шевченко Марина Русланівна.

Також, сторонами узгоджено разовий договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом №ВА.09.11.20.1 від 09.11.2020, відповідно до якого узгоджено наступні умови: маршрут Бровари - Прилуки; вартість та форма оплати: 3000,00 грн. з ПДВ (10-15 робочих днів по оригіналам ТТН та додаткових документів до них); комплект документів для оплати: ТТН з кожної точки, видаткові накладні, Акт прийому передачі. У п. 9 сторонами узгоджено, що виконавець послуг відправляє замовнику всі необхідні документи по поїздці, а також рахунки, акти, заявки та договори за свій рахунок на адресу: Нова Пошта, м. Київ, відділення № 317, ЄА Груп, ТОВ ), представник: Шевченко Марина Русланівна.

Відповідно до п.6 договорів-заявок перевізник зобов`язується протягом семи днів з моменту розвантаження надіслати експедитору поштовим відправленням з повідомленням про вручення документи, передбачені даною заявкою та договором, які свідчать про належне виконання перевезення.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір надання та організації послуг №АК 01.04.2019-1 від 01.04.2019 як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків з надання послуг перевезення.

Як стверджує позивач, на виконання умов разового договору заявки №АА.09.11.20.1 від 09.11.2020 року позивачем виконане перевезення, на підтвердження чого надано товарно-транспортну накладну №Р33850 від 09.11.2020. Разом з цим, на виконання вимог разового договору заявки №ВА.09.11.20.1 від 09.11.2020 позивачем виконане перевезення, на підтвердження чого надано товарно-транспортну накладну №Р33945 від 09.11.2020.

Як зазначено позивачем, після доставлення вантажу до місця призначення, останнім направлено на адресу «ЄА Груп» Шевченко Марині Русланівні наступні оригінали документів для проведення розрахунку за надані послуги: рахунок-фактура №СФ-0002104 від 10.11.2020, Акт №ОУ-0002076 здачі-прийняття робіт від 10.11.2020, разовий договір-заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом №АА.09.11.20.1, ТТН №Р33850 від 09.11.2020, рахунок-фактура №СФ-0002108 від 10.11.2020, Акт №ОУ-0002080 здачі-прийняття робіт від 10.11.2020, разовий договір-заявка на перевезення вантажів автомобільним транспортом №ВА.09.11.20.1, ТТН №Р33945, що підтверджується експрес-накладної «Нової Пошти» №6151 від 20.11.2020, які отримані відповідачем 23.11.2020, а саме відповідальним менеджером Шевченко Мариною Русланівною.

Як вказано позивачем, Акти надання послуг останньому з підписом не повернуті, розрахунки за перевезення не здійсненні, як і не надано письмових зауважень щодо здійснених перевезень.

Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг з перевезення за вказаними договором не виконав, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 5 800,00 грн. основної заборгованості.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, зважаючи на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору надання та організації послуг №АК 01.04.2019-1 від 01.04.2019, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч.1 ст.916 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом вище вказувалось, що згідно з договором-заявки №АА.09.11.20.1 від 09.11.2020 вартість послуг за перевезення складає 2800,00 грн., відповідно до договору-заявки №ВА.09.11.20.1 від 09.11.2020 вартість послуг за перевезення складає 3 000,00 грн. Сторонами погоджено, що оплата здійснюється протягом 10 - 15 робочих днів з моменту отримання оригіналу товарно-транспортної накладної, видаткової накладної та акту прийому передачі.

Так за результатами перевезення та розвантаження вантажу складено товарно-транспортні накладні №Р33850 та №Р33945 від 09.11.2020 з відмітками відправника вантажу, перевізника (якому належить транспортний засіб), одержувача вантажу.

Згідно з п.6 договорів-заявок перевізник зобов`язується протягом семи днів з моменту розвантаження надіслати експедитору поштовим відправленням з повідомленням про вручення документи, передбачені даною заявкою та договором, які свідчать про належне виконання перевезення.

Відповідно до експрес накладної «Нової Пошти» №6151 від 20.11.2020 відповідач отримав комплект документів для оплати - 23.11.2020, враховуючи пункт 14 договору-заявки, останній мав оплатити надані послуги перевезення протягом 10 - 15 робочих днів з моменту отримання акту.

Будь-яких заперечень щодо виконання позивачем перевезень матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати відповідачем наданих послуг з перевезення.

Таким чином, як встановлено судом, позивачем надано відповідачу транспортно-експедиційні послуги вартістю 5 800,00 грн.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 5 800,00 грн. за надані послуги з перевезення на підставі договору. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її сплати не надано.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 5800,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄА ГРУП" (Україна, 02081, місто Київ, ПРОСПЕКТ ГРИГОРЕНКА, будинок 22/20, офіс 434, ідентифікаційний код 39809911) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІП АВТО ТРАНС" (Україна, 14026, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ КВІТНЕВА, будинок 1-В, ідентифікаційний код 37558048) суму основного боргу у розмірі 5 800,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2021.

Суддя І.В. Приходько