УХВАЛА

м. Київ

15.11.2021Справа № 910/4183/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА"

до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ"

про стягнення 1923,14 грн.

без виклику учасників справи;

ВСТАНОВИВ:

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" про відшкодування шкоди в розмірі 1923,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на запит.

23.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що 12.04.2021 останнім було сплачено на користь позивача 1923,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням №16224 від 12.04.2021, доданим до відзиву. Посилаючись на приписи ч. 1 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач стверджує, що строк виконання зобов`язання відповідача щодо виплати страхового відшкодування ще не настав. Таким чином, оскільки зі сторони відповідача порушень строків розгляду заяви позивача допущено не було, права позивача не були порушені ні на момент звернення до суду, ні на момент розгляду справи, то у позивача не виникло право на звернення до суду. При цьому відповідач зазначив, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами передчасно, зважаючи на відсутність порушення відповідачем прав позивача, таким чином відсутні підстави для покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору.

27.04.2021 до Господарського суду міста Києва від ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить прийняти відмову від позову, оскільки відповідачем після відкриття провадження по справі було відшкодовано шкоду в розмірі 1923,14 грн., таким чином у позивача відсутні підстави для підтримання позовних вимог. Разом з цим, позивач просить закрити провадження у справі №910/4183/21 та стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті спору, суд зазначає, що предметом позову у даній справі є вимоги ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" до ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" про відшкодування шкоди в розмірі 1923,14 грн.

Судом встановлено, що заява позивача в якій останній, зокрема, відмовляється від позову та просить закрити провадження у справі, внаслідок відсутності предмету спору, у зв`язку із сплатою відповідачем 1923,14 грн. містить електронний цифровий підпис представника позивача - А.В.Некряч, яким було підписано позовну заяву вих.№755 від 15.03.2021. В свою чергу, останній уповноважений представляти інтереси позивача на підставі довіреності №20 від 11.01.2021.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем після відкриття провадження у даній справі здійснено перерахування на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" грошових коштів в сумі 1923,14 грн. (платіжнe доручення №16224 від 12.04.2021).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної вище норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, станом на час розгляду даної справи предмет даного спору щодо стягнення 1923,14 грн. відсутній.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та той факт, що сплата грошових коштів здійснена відповідачем після порушення провадження у справі та на момент розгляду справи предмет спору відсутній, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як визначено ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У відповідності до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Частиною 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що при поданні позову у справі №910/4183/21 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №001976 від 16.02.2021 року на вказану суму.

Процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.

До числа юридично значимих дій потерпілого (іншої особи, яка має відповідне право), необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.

Однак, подання відповідної заяви як підстави для виплати страхового відшкодування не заперечує права потерпілого звернутися за судовим захистом у разі ігнорування страховиком такої заяви, незгоди із розміром визначеної страхової виплати чи із рішенням страховика про відмову у страховому відшкодуванні.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому.

Перша з них - передбачена статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме, шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика (МТСБУ) за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика (МТСБУ) про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.

Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У вказаній постанові судом також зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків (впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди) як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Підставою вказаних правових висновків Великої Палати Верховного Суду є твердження того, що виникнення права на отримання страхового відшкодування пов`язується не з поданням потерпілим (іншою особою, що має відповідне право) заяви про таке відшкодування, а саме, з настанням страхового випадку, що має наслідком виникнення у страховика обов`язку з регламентної виплати в силу закону та на підставі відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності його страхувальника, а за відсутності такого договору та у визначених законом випадках - виникнення цього обов`язку у МТСБУ.

Такий підхід (виникнення права на страхове відшкодування з моменту страхового випадку, а не з моменту звернення до страховика із відповідною заявою) і передбачає за можливе захист права щодо отримання регламентної виплати (страхового відшкодування) шляхом звернення потерпілого (іншої особи, що має відповідне право) до суду.

Згідно правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №910/6013/20, Верховний Суд не знайшов підстав відступати від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к.

Оскільки, сплата відповідачем суми позовних вимог відбулась після звернення позивача з позовом, в зв`язку з чим спір виник, саме з вини відповідача, суд вбачає підстави для покладення судового збору на відповідача.

Беручи до уваги запровадження карантину та особливого режиму роботи суду, зважаючи на період перебування судді Приходько І.В. на лікарняному та у відпустці, питання про закриття провадження у справі розглядалось 15.11.2021.

Керуючись ст.ст. 46, 123, ст. 231, ст.ст. 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/4183/21.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" (Україна, 01133, місто Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (Україна, 04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, ідентифікаційний код 20033533) судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк, визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько