РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2021Справа № 910/19686/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."

про стягнення 40412,16 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." про стягнення 40412,16 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що до нього звернувся потерпілий із заявою про закриття страхової справи, оскільки винна в ДТП особа відшкодувала нанесений збиток. Також відповідач зауважив на тому, що заява позивача про виплату страхового відшкодування подана з порушенням встановлених законом строків.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030531/4057/0000029, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Renault Koleos, державний номер НОМЕР_1 .

30.05.2020 у м. Києві на Північному мосту відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Mitsubishi Pajero, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Renault Koleos, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.06.2020 у справі № 754/6878/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

09.06.2020 страхувальник звернувся до позивача з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку за договором від 28.05.2020 № 030531/4057/0000029.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Renault Koleos, державний номер НОМЕР_1 , визначено на підставі рахунків від 12.06.2020 № ФС853520910 на суму 47690,52 грн. та 23.06.2020 № ФС853521387 на суму 38857,86 грн. із ремонтними калькуляціями Audatex, виставлених ТОВ «Кий Авто Центр».

На підставі вищевказаних документів позивач визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 34527,26 грн. відповідно до страхового акту від 25.06.2020 № 00357361 та доплату в розмірі 8484,90 грн. за страховим актом від 10.08.2020 № 00357361 (доплата).

Сума страхового відшкодування сплачена позивачем на рахунок СТО ТОВ «Кий Авто Центр» в розмірі 34527,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.06.2020 № 158160, та в розмірі 8484,90 грн. згідно платіжного доручення від 11.08.2020 № 165888.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АР000413044, який станом на дату ДТП 30.05.2020 був діючим.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з заявою про на виплату страхового відшкодування від 05.10.2020 № 27957, яка відповідачем отримана 12.10.2020, однак відповіді або грошових коштів не отримав.

Одночасно, 31.07.2020 до відповідача звернувся із заявою про страхове відшкодування ОСОБА_1 .

У подальшому, 03.09.2020 ОСОБА_1 подано відповідачу заяву, відповідно до якої останній просив закрити справу 3401 внаслідок відшкодування винною в спричиненні ДТП особою завданих збитків.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АР000413044 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

У той же час, із матеріалів справи слідує, що потерпіла особа ОСОБА_1 звертався до відповідача з заявою від 31.07.2020 щодо сплати страхового відшкодування внаслідок ДТП, що мала місце 30.05.2020, договір страхування від 28.05.2020, № 030531/4057/0000029, транспортний засіб марки Renault Koleos, державний номер НОМЕР_1 .

Надалі, 03.09.2020 ОСОБА_1 подано відповідачу заяву, відповідно до якої останній просив закрити справу 3401 внаслідок відшкодування винною в спричиненні ДТП особою завданих збитків.

До того ж, матеріали справи містять докази сплати позивачем 26.06.2020 та 11.08.2020 суми страхового відшкодування на рахунок СТО ТОВ «Кий Авто Центр», що проводило ремонт транспортного засобу марки Renault Koleos, державний номер НОМЕР_1 , в загальній сумі 43012,16 грн.

Таким чином, у даному випадку відповідач не виступає боржником у деліктному зобов`язанні, оскільки потерпілий визнав відшкодування йому шкоди безпосереднім завдавачем такої шкоди, а відтак відповідач не має нести відповідальність й у порядку суброгації.

За наведених обставин, має місце припинення деліктних зобов`язань внаслідок відшкодування шкоди потерпілому самим завдавачем шкоди.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 26 Закону України "Про страхування" та пунктом 4 частини 1 статті 991 ЦК України підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є одержання повного відшкодування шкоди за договором майнового страхування від особи яка її завдала.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем за даних обставин наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди позивачу в порядку суброгації.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до статей 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова