ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Справа №909/706/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Р.І. Марка

Б.Д. Плотніцього

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» б/н від 25.08.2021 (вх. № 01-05/2880/21 від 26.08.2021)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 (повний текст рішення складено 27.07.2021, м. Івано-Франківськ, суддя О.В. Малєєва)

у справі № 909/706/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія», м.Івано-Франківськ

до відповідача: фізичної особи-підприємця Шевадуцької Галини Ярославівни, м. Івано-Франківськ

про стягнення збитків, які завдані неналежним виконанням договору від 21.07.2017 № 12/17, у розмірі 71 339,23 грн

ВСТАНОВИВ

ТзОВ «Галицька торгова компанія» звернулося до ФОП Шевадуцької Г.Я. про стягнення збитків, які завдані неналежним виконанням договору від 21.07.2017 №12/17, у розмірі 71 339, 23 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання бухгалтерських послуг централізованою бухгалтерією (бухгалтерський аутсорсинг) від 21.07.2017. Згідно з умовами договору виконавець зобов`язався забезпечувати правильність складання та своєчасність подання звітності на підставі вчасно наданих замовником первинних документів, що стосуються фінансової та господарської діяльності замовника; забезпечувати правильне нарахування податків і зборів, інших обов`язкових платежів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо позивача контролюючими органами застосовано штрафні санкції у розмірі 71 339, 23 грн за затримку реєстрації податкових накладних в ЄДРПН. Вважає, що відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний відшкодувати вказані збитки. Свою позицію обґрунтовує приписами ст. 11, 629, 1166 ЦК України, ст. 144, 174 ГК України.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.07.2021 відмовлено в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» до фізичної особи - підприємця Шевадуцької Галини Ярославівни про стягнення збитків.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що судом встановлено, що обов`язок щодо реєстрації податкових накладних в ЄДРПН покладено на замовника - ТОВ «Галицька торгова компанія», який є платником податків, а не на виконавця - ФОП Шевадуцьку Г. Я, що підтверджується додатком 1 до договору від 21.07.2017. Крім того, позивач не довів делегування виконавцю права підпису податкових накладних та надання доступу до ЄДРПН, що унеможливлює проведення ним реєстрації податкових накладних ТОВ «Галицька торгова компанія». Не доведено порушення відповідачкою зобов`язання щодо ненадання відповіді на звернення позивача. Тому підстави стягнення з відповідачки збитків у розмірі 71 339, 23 грн - відсутні.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» подало апеляційну скаргу б/н від 25.08.2021, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що оскільки до закінчення строку наданого суду для подання відзиву на позовну заяву ФОП Шевадуцька Г.Я. не подала заяви про поновлення строку, суд не мав права поновляти останній строк на подання відзиву на позовну заяву.

Також апелянт зазначає, що оскільки у відзиві на позовну заяву, який був поданий після закінчення строку встановленого судом для подання такого, ФОП Шевадуцька Г.Я. просила відшкодувати їй витрати понесені на професійну правничу допомогу, відтак, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню.

Крім цього, апелянт зазначає, що згідно п. 20 додатку до договору від 21.07.2017 ФОП Шевадуцька Г.Я. взяла на себе зобов`язання щодо надання консультацій з питань ведення господарської діяльності. Проте, на звернення позивача на електронну адресу ФОП Шевадуцької Г.Я. щодо надання інформації про відповідальність за затримку реєстрації податкових накладних в ЄДРПН, які виписані неплатниками ПДВ, остання не надала відповіді. А відтак, апелянт вважає, що внаслідок неналежного виконання ФОП Шевадуцькою Г.Я. зобов`язань за договором, щодо позивача контролюючим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 71 339,23 грн. А відповідно до п. 7.8 договору від 21.07.2017 відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вказані збитки.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 18.10.2021, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 залишити без змін.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2017 між ТзОВ «Галицька торгова компанія» (замовник) та ФОП Шевадуцькою Г. Я. (виконавець) було укладено договір про надання бухгалтерських послуг централізованою бухгалтерією (бухгалтерський аутсорсинг). Згідно умов договору, замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання з надання бухгалтерських послуг в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1.).

Будь-яка відповідальність за правильність ведення бухгалтерського та податкового обліку за період, що передує даті підписання цього договору, покладається на замовника, якщо інше не передбачено даним договором або іншими договорами між сторонами (п. 2.2.).

Замовник зобов`язаний, зокрема у випадку отримання будь-якої кореспонденції, що стосується його господарської діяльності, від контролюючих, правоохоронних чи судових органів, протягом одного робочого дня проінформувати про це виконавця з наданням оригіналів або копій отриманих звернень та конверти, в яких отримано вказану вище кореспонденцію. Виконавець не несе відповідальності за пропущення строків для своєчасності та якості надання послуг, якщо замовником не була надана отримана кореспонденція у визначений строк (п. 3.1.3.).

Виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати правильність складання та своєчасність подання звітності на підставі вчасно наданих замовником первинних документів, що стосуються фінансової та господарської діяльності замовника (п. 3.2.2.); вести роботу із забезпечення збереження отриманих від замовника та створених самостійно бухгалтерських документів (п. 3.2.3.); забезпечити правильне оформлення платіжних документів для перерахування податків та зборів, інших обов`язкових платежів, зокрема заробітної плати працівникам замовника (п. 3.2.5.).

Повний опис наданих послуг надається в додатку 1 до цього договору (п. 3.2.8.).

У разі, якщо внаслідок неналежного виконання цього договору (надання послуг) виконавцем до замовника контролюючими органами застосовуються штрафні або фінансові санкції, чи адміністративна відповідальність, виконавець відшкодовує замовнику такі збитки, завдані неналежним виконанням - в тому випадку, якщо після адміністративного чи судового оскарження відповідних рішень контролюючих органів виконавцем такі рішення набрали законної сили та штрафні чи фінансові санкції фактично застосовані. Судові витрати по оскарженню таких рішень покладаються на виконавця (п. 7.8.).

У разі, якщо від незалежних від виконавця причин (виконавець підтверджує належне виконання договору шляхом проведення незалежної експертизи обліку за рахунок коштів виконавця), контролюючими органами застосовуються штрафні або фінансові санкції, чи адміністративна відповідальність, з якими виконавець не погоджується, виконавець не відшкодовує замовнику такі збитки, але сприяє оскарженню даних рішень, проводить збір та підготовку документів для юристів, налагоджує співпрацю з юристами, бере участь у судових засіданнях (п. 7.9.).

Додаток 1 до договору містить перелік послуг з ведення бухгалтерського обліку, які виконавець зобов`язується надати, а також відмітки щодо конкретних послуг, виконання яких покладається на замовника. З вказаного додатку вбачається, що обов`язок, зокрема, щодо реєстрації податкових накладних в ЄДРПН покладається на замовника.

Сторони вносили зміни до вказаного договору шляхом підписання додаткових угод: від 02.01.2019 №1 (продовження терміну дії договору з 02.01.2018 по 31.12.2019); від 02.01.2020 №2 (продовження терміну дії договору з 02.01.2020 по 31.03.2020).

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 11.12.2018 № Долинське управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області застосувало до ТОВ «Галицька торгова компанія» штрафні санкції на загальну суму 71 339, 23 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Позивач стверджує, що звертався до відповідача на електронну адресу щодо надання консультацій з питання відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних в ЄДРПН, які виписані неплатниками ПДВ.

Водночас, позивач стверджує, що згідно з умовами договору виконавець зобов`язався забезпечувати правильність складання та своєчасність подання звітності на підставі вчасно наданих замовником первинних документів, що стосуються фінансової та господарської діяльності замовника; забезпечувати правильне нарахування податків і зборів, інших обов`язкових платежів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо позивача контролюючими органами застосовано штрафні санкції у розмірі 71 339, 23 грн за затримку реєстрації податкових накладних в ЄДРПН. Вважає, що відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний відшкодувати вказані збитки.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

При вирішенні даного спору суд керується ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1 ст. 224 ГК України).

Судом встановлено, що обов`язок щодо реєстрації податкових накладних в ЄДРПН покладено на замовника - ТОВ «Галицька торгова компанія», який є платником податків, а не на виконавця - ФОП Шевадуцьку Г. Я, що підтверджується додатком 1 до договору від 21.07.2017. Крім того, позивач не довів делегування виконавцю права підпису податкових накладних та надання доступу до ЄДРПН, що унеможливлює проведення ним реєстрації податкових накладних ТОВ «Галицька торгова компанія».

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що в п. 20 додатку до договору від 21.07.2017 ФОП Шевадуцька Г.Я. взяла на себе зобов`язання щодо надання консультацій з питань ведення господарської діяльності. Проте, на звернення позивача на електронну адресу ФОП Шевадуцької Г.Я. щодо надання відповіді на питання про відповідальність за затримку реєстрації податкових накладних в ЄДРПН, які виписані неплатниками ПДВ, остання не надала відповіді. А відтак, апелянт вважає, що внаслідок неналежного виконання ФОП Шевадуцькою Г.Я. зобов`язань за договором, щодо позивача контролюючим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 71 339,23 грн, а відповідно до п. 7.8 договору від 21.07.2017 відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вказані збитки.

Суд позбавлений можливості встановити факт звернення позивача до відповідачки з метою отримання консультації з огляду на таке.

Відповідно до ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом.

Як передбачено в ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ч.1). Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (ч. 5).

З паперової копії поданого позивачем документа неможливо встановити обов`язкові реквізити документа, зокрема відпраника, отримувача, дату надсилання тощо.

Враховуючи те, що позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язання по договору, відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову у даній справ.

Щодо тверджень апелянта про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки поновив строк на подання відзиву на позовну заяву, за заявою відповідача, яка була подана після закінчення строку на подання відзиву.

Так, згідно ст. ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст. 277 ГПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

В даному випадку задоволення судом заяви відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, поданої після закінчення строку на подання його, не може бути підставою для скасування рішення, бо зазначене порушення не призвело до неправильного вирішення спору.

Необґрунтованим є твердження апелянта про те, що оскільки у відзиві на позовну заяву, який мав бути залишеним без розгляду, в силу ст. 118 ГПК України, відповідачем було заявлено клопотання про відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу,то і відповідно суд не мав права розглядати це клопотання.

Згідно ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Враховуючи те, що законодавством не визначено змісту заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відзиві на позовну заяву, окрім відзиву відповідачем було заявлено і клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що учасники справи мають право заявляти заяви щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву надав попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які відповідач поніс, і які очікує понести, що становить 19 000 грн. Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначив, що у судовому засіданні 22.07.2021 відповідач зазначив про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та просив стягнути їх у розмірі 17 000 грн.

Враховуючи те, що відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання про відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, відтак, суд першої інстанції розглянув зазначене клопотання у відповідності до вимог ГПК України.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого господарського суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» б/н від 25.08.2021 (вх. № 01-05/2880/21 від 26.08.2021) відмовити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 у справі № 909/706/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Б.Д. Плотніцький

Суддя Р.І. Марко