РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2021Справа № 910/13460/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард СВМ Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект"

про стягнення 400004,48 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард СВМ Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" про стягнення 400004,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару за договором, укладеним у спрощений спосіб.

Ухвалою суду від 19.08.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.08.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 19.08.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.09.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/13460/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 895, яким відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідач отримав ухвалу від 02.09.2021 - 11.10.2021.

02.11.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зданий до пересилання 29.10.2021. У відзиві відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що сума заборгованості обрахована невірно і просить суд зобов`язати позивача провести звірку розрахунків. Також відповідач просить зменшити розмір витрат на правову допомогу, заявлений позивачем до 10000,00 грн; поновити строк на подання відзиву, оскільки, відповідачу було необхідно більше часу для підготовки відзиву та з`ясування дійсної суми заборгованості, знаття копій та відправки відзиву позивачу. Крім того, у відзиві відповідач заявив клопотання про розгляд справи в прядку загального позовного провадження мотивоване необхідністю провести звірку розрахунків та надати відповідні докази.

Ухвалою суду від 08.11.2021 поновлено відповідачу строк на подання відзиву. У задоволенні заяви відповідача про перехід в загальне позовне провадження у справі №910/13460/21 - відмовлено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частини 1 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частина 2 статті 642 ЦК України).

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард СВМ Сервіс" (постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" (покупець) був укладений договір поставки у спрощений спосіб.

Позивач виставив відповідачу рахунок № 57 від 09.03.2021 на оплату товару: ламель 1.0 у кількості 1560 штук на загальну суму 285480,00 грн без ПДВ та каркас ІК.01.07.20.001 у кількості 260 комплектів на загальну суму 206944,40 грн без ПДВ. Загальна сума рахунку становить 590909,28 грн.

В подальшому позивач поставив відповідачу: ламель 1.0 у кількості 1560 штук та каркас ІК.01.07.20.001 у кількості 260 комплектів загальною вартістю 590909,28 грн з ПДВ. Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи видатковими накладними: № 71 від 19.03.2021 на суму 22923,07 грн, № 73 від 23.03.2021 на суму 32474,35 грн, № 75 від 25.03.2021 на суму 32940,00 грн, № 80 від 02.04.2021 на суму 102114,00 грн, № 160 від 16.06.2021 на суму 400457,86 грн. Зазначені видаткові накладні містять посилання саме на рахунок № 57 від 09.03.2021.

Відповідач частково оплатив вартість товару, поставленого за вищезазначеними видатковими накладними, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями: № 824 від 10.03.2021 на суму 105904,00 грн та № 855 від 23.03.2021 на суму 50000,00 грн. Вказані платіжні доручення в призначенні платежу містять посилання на рахунок № 57 від 09.03.2021. Загалом за ними сплачено 155904,00 грн. Крім того, позивач долучив до позовної заяви платіжне доручення № 896 від 01.04.2021 на суму 35000,80 грн, згідно якого відповідач здійснював оплату по рахунку № 6 від 13.01.2021.

Подані до матеріалів справи відповідачем платіжні доручення та банківські виписки в підтвердження здійснення оплат за поставлений товар, судом до уваги не приймаються, оскільки, відповідачем оплачувались товари за іншими рахунками, ніж заборгованість, що є предметом розгляду в цій справі. Суд наголошує, що саме платник визначає призначення платежу, при формуванні платіжних доручень та здійсненні оплат, а тому контрагент чи суд не може самовільно визначати в погашення яких саме зобов`язань спрямовувати (зараховувати) оплачені кошти. Оскільки, платежі здійснені відповідачем згідно долучених ним до відзиву платіжних документів були здійснені по рахунках № 6 від 13.01.2021, № 79 від 06.04.2021, № 78 від 05.04.2021, № 95 від 20.04.2021, № 116 від 14.05.2021, № 55 від 20.04.2021, № 175 від 30.06.2021, суд не приймає відповідні докази в підтвердження здійснення оплат по рахунку № 57 від 09.03.2021.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено поставку позивачем відповідачу товару на загальну суму 590909,28 грн та часткову оплату товару відповідачем у розмірі 155904,00 грн (платіжні доручення № 824 від 10.03.2021 на суму 105904,00 грн та № 855 від 23.03.2021 на суму 50000,00 грн з призначенням платежу: оплата по рахунку № 57 від 09.03.2021).

Позивач в суму погашення заборгованості також враховує платіж на суму 35000,80 грн (сплачену платіжним дорученням № 896 від 01.04.2021 з призначенням платежу: оплата за каркаси згідно рахунку № 6 від 13.01.2021), в зв`язку з чим визначає суму боргу у розмірі 400004,48 грн.

Оскільки, позивачем до стягнення заявлено суму боргу у меншому розмірі, ніж підтверджений матеріалами справи, а суд не наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог згідно приписів ст. 237 ГПК України, то позовні вимоги задовольняються на суму визначену позивачем - 400004,48 грн.

За приписами частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та сплати заборгованості за поставлений згідно долучених видаткових накладних товар.

За таких обставин вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард СВМ Сервіс" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33Б, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард СВМ Сервіс" (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, к. 414, ) заборгованість в розмірі 400004 (чотириста тисяч чотири) грн 48 коп., судовий збір в сумі 6000 (шість тисяч) грн 07 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко