УХВАЛА

12 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 904/5795/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастинаоптоторг" (змінено назву з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Оланво")

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

(суддя - Крижний О.М.)

від 02.03.2021

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Подобєд І.М., судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В.)

від 20.09.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Оланво"

до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

про стягнення 680 184,99 грн

та за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Оланво"

про стягнення 389 999, 94

ВСТАНОВИВ:

1. ТОВ "ТК "Оланво" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення основного боргу у сумі 649 999,99 грн, 3% річних у сумі 6 037,00 грн і пені у сумі 24 148,00 грн, у зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконав зобов`язання за договором поставки № 82 від 28.01.2020 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

2. ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" подало до ТОВ "ТК "Оланво" зустрічний позов із вимогами про стягнення штрафу у сумі 389 999,94 грн, у зв`язку з тим, що позивач порушив узгоджений у договорі строк поставки товару та зобов`язання з поставки товару належної якості, а також строк заміни товару неналежної якості.

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 первісний позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 23 442,62 грн, 3% річних у розмірі 5 860,66 грн. У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з позивача на користь відповідача штраф у розмірі 29 303,28 грн. У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено. Проведено зустрічне зарахування стягнутих сум, в результаті чого з жодної сторони на користь іншої сторони грошові кошти стягненню не підлягають.

4. 20.09.2021 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

5. Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що:

- товар був поставлений постачальником з порушенням визначеного у специфікації строку;

- обов`язком постачальника за укладеним договором є поставка якісного товару, яка б дозволяла його використання в подальшому у господарській діяльності покупця;

- приймання товару відбувалося з порушенням умов договору, без дотримання порядку, визначеного Інструкцією П-7, оскільки відповідний акт про приймання продукції по якості та кількості або акт про виявлені дефекти у встановлені строки під час приймання продукції покупцем складений не був;

- факт недотримання визначеного договором порядку отримання товару підтверджується і копією службової записки начальника юридичного відділу ПАТ "Кривбасзалізрудком" №53-02/3364 від 30.10.2020, яка містить посилання, зокрема на те, що жодних актів про прийняття товару за якістю та чи за кількістю до юридичного відділу не надходило;

- за змістом складених 15.06.2020 двосторонніх актів про виявлені приховані недоліки продукції (товарів) матеріалами справи підтверджено, що, недоліки були виявлені не під час першого огляду і прийому товару, а вже під час запуску двигунів, тобто їх випробування, а тому такі недоліки є прихованими;

- виявлені недоліки покупець зафіксував у попередніх актах про виявлені приховані недоліки від 17.07.2020 та від 20.07.2020;

- виявлені покупцем повторно недоліки постачальником не заперечені і не усунуті, оскільки постачальник вважав зупиненими свої зобов`язання за договором через несплату покупцем за цей товар, про що повідомив останнього у своєму листі №03/11/1-20 від 03.11.2020;

- зобов`язання позивача за первісним позовом з поставки товару не можливо визнати повністю виконаними, оскільки поставлений товар не відповідає умовам договору, що не заперечує сам позивач;

- у задоволенні позовних вимогах щодо стягнення основної заборгованості у сумі 649 999,99 грн суди відмовили, оскільки покупець повідомив про одностороннє розірвання договору в частині поставки товару за специфікацією №1 від 28.01.2020 до договору поставки та необхідність вивезення постачальником не прийнятих дизельних двигунів;

- до відмови від специфікації №1 до договору обов`язок оплати існував тому стягненню підлягають 3% річних у сумі 5860,66 грн і 23442,62 грн пені;

-позовні вимоги позивача за зустрічним позовом в частині нарахування штрафів в сумі 129 999,98 грн за порушення строку поставки товару і в сумі 129 999,98 грн за поставку товару неналежної якості підлягають задоволенню, при цьому, суд першої інстанції вважав за необхідне за своєю ініціативою зменшити розмір штрафу, посилаючись на те, що нарахований штраф у розмірі 259 999,98 грн складає майже 40% вартості поставленого товару та є явно неспіврозмірним з вартістю товару; загальну ситуацію в Україні і світі, що існувала на момент виконання зобов`язань за договором; перше усунення постачальником недоліків товару та допущення порушень зобов`язань обох сторін.

6. 19.10.2021 позивач за первісним позовом звернувся з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд. Також скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

7. Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

8. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

9. Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

10. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

11. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

12. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

13. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

14. У разі, якщо касаційна скарга подається у зв`язку з порушенням норм процесуального права відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК України, то підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

15. Верховний Суд зауважує, що відповідно до цього пункту не всі процесуальні порушення є підставою для касаційного оскарження.

16. У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

17. Крім того, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

18. Отже, при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (підпункти) частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

19. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини 2 статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

20. Критеріями визначення подібності правовідносин в іншій аналогічній справі є: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19).

21. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження скаржник вважає наявність випадків, передбачених пунктами 2 та 3 частини 2 статті 287 ГПК України. Проте, усупереч вимогам статті 290 ГПК України, касаційна скарга не містить як зазначення конкретної норми матеріального права (абзац, пункт, частина статті), яку неправильно застосували суди попередніх інстанцій, так і відповідного правового обґрунтування щодо зазначених підстав касаційного оскарження.

22. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

23. Також відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

24. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

25. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

26. Відповідно до вимог касаційної скарги заявник за подання касаційної скарги мав сплатити судовий збір у розмірі 20 405,55 грн (200 % від [650 881,71грн (сума за первісним позовом, у задоволенні якої суди відмовили) + 29 303,28 (сума за зустрічним позовом, яку суди задовольнили)] х1,5%).

27. До касаційної скарги заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційна скарга також підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків в частині сплати судового збору.

28. Крім того, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку скаржник зазначає, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції він отримав засобами поштового зв`язку 29.09.2021, натомість доказів на підтвердження не додає.

29. Оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до суду касаційної інстанції, тобто скарга надійшла до Верховного Суду без матеріалів справи, суд позбавлений можливості перевірити у матеріалах справи дату вручення заявникові поштового відправлення суду апеляційної інстанції.

30. Отже, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження Суд розгляне після усунення недоліків в цій частині.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини 2, пункту 2 частини 4 статті 290, частини 2 статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастинаоптоторг" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі № 904/5795/20 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пункті 21 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 20 405, 55 грн;

- надати суду докази, що підтверджують зазначену в скарзі дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, а саме 29.09.2021 (зокрема, копію конверту зі штрихкодовим ідентифікатором, в якому йому надіслано оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції).

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова