ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1517/19

Господарський суд Одеської області у складі головуючого судді Бездолі Д.О., судді Невінгловської Ю.М., судді Цісельського О.В.

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши справу за позовом: Заступника прокурора Одеської області (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (площа Думська, 1, м. Одеса, 65004)

до відповідачів: 1) Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів (вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса, 65072) та 2) Державного реєстратора Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчева Костянтина Леонтійовича (вул. Середньофонтанська, 19-б, м. Одеса, 65012)

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, зміну права власності,

за участю представників учасників справи:

прокурор: Ейсмонт С.О.;

від позивача: ОСОБА_1 ;

від відповідача-1: Стадник П.О.;

від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради з позовною заявою до відповідачів, в якій, з урахуванням поданої 07.06.2021 заяви про зміну предмету позову (а.с.148-162, т.3), просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчева Костянтина Леонтійовича про реєстрацію виправлень до запису про право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення автостоянки №35, які розташовані за адресою: вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса (індексний номер 26862007 від 08.12.2015);

- змінити право власності Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення автостоянки №35, загальною площею об`єкту 3917,3 кв.м., які розташовані за адресою: вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса (реєстраційний номер 1) на нежитлові приміщення автостоянки №35, загальною площею 424,9 кв.м., які розташовані за адресою: вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса, шляхом внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову прокурор посилається на незаконність оскаржуваного ним рішення державного реєстратора, яким змінено площу об`єкта відповідача-1 з 424,9 кв.м. на 3917,3 кв.м. за відсутності правових підстав та за рахунок споруд, які згідно вимог законодавства не підлягають державній реєстрації, оскільки є тимчасовими спорудами. Як зазначив прокурор, збільшення площі спірного об`єкта нерухомості відбулось за рахунок земель Одеської міської ради, разом з цим, позивачем жодних заходів на захист інтересів територіальної громади м. Одеси вжито не було. Крім цього прокурор зауважив, що Одеській міській раді не було відомо про вказані порушення до отримання відповідного листа прокурора від 03.04.2019 за №05/1-949, а тому прокурор вважає, що строк позовної давності для звернення до суду з позовом до відповідачів відповідно до ст.257 ЦК України не пропущений.

03.02.2021 від відповідача-1 надійшов відзив на позов (а.с.132-146, т.2), згідно з яким останній просить суд відмовити прокурору у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що: прокурор у позові лише аргументує незаконність збільшення площі за рахунок площі навісів літ. П, Р, С, Т, У, Ф, натомість, жодним чином не аргументує незаконність збільшення площі нерухомого майна за рахунок будівель літ. Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, а тому, на думку відповідача-1, рішення державного реєстратора в частині збільшення площі нерухомого майна за рахунок зазначених будівель автостоянки є законним та таким, що не оскаржується стороною позивача; відповідач вважає, що звертаючись до суду з позовом, що розглядається в межах цієї справи, прокурор мав надати висновок експерта на підтвердження викладених у позові доводів з приводу того, що навіси під літ. П, Р, С, Т, У, Ф, за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка №35 належать до об`єктів, які, згідно вимог закону, не підлягають державній реєстрації, крім цього відповідач-1 наголосив, що прокурором також не заявлено суду відповідного клопотання; відповідач наголошує на тому, що прокурором було пропущено визначений ст.257 ЦК України строк позовної давності для звернення з позовом до суду.

04.02.2021 від відповідача-1 до суду надійшла заява (а.с.147, т.2), в якій останній просить суд застосувати до вимог прокурора строк позовної давності, вказавши, що на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності прокурор лише повідомив про обставини обізнаності Одеської міської ради щодо існування оскаржуваного рішення, водночас, як наголосив відповідач-1, позов подано не міськрадою, а прокурором, натомість останнім не зазначено жодних підстав стосовно причин пропуску строку звернення до суду саме прокурором.

19.02.2021 від прокурора надійшла відповідь на відзив (а.с.2-6, т.3), в якій прокурор наголосив на тому, що на підставі оскаржуваного рішення державним реєстратором зареєстровано право власності на об`єкти, які не є капітальними та не підлягають державній реєстрації, а відтак рішення, яким збільшено площу автостоянки з 424,9 кв.м. на 3917,3 кв.м. прийнято з порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню. При цьому прокурор наголосив на тому, що спірні об`єкти нерухомості знаходяться на земельній ділянці, яка на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, а на підтвердження протилежного матеріали справи доказів не містить. З приводу заяви відповідача про застосування позовної давності прокурор зазначив, що в даному випадку позов подано в інтересах держави в особі Одеської міської ради, а тому позовна давність, за загальним правилом, має обчислюватись з дня, коли про таке порушення прав або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатись орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

01.03.2021 від відповідача-1 до суду надійшли письмові заперечення (а.с.21-32, т.3), в яких останній наголосив, що нежитлові приміщення автостоянки призначені для постійного розміщення в них працівників та ці приміщення складають єдиний майновий комплекс, а тому згідно ч.1 с.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» такі споруди підлягають державній реєстрації. Також відповідач наполягає на тому, що доводи прокурора з приводу того, що спірні приміщення під літ. П, Р, С, Т, У, Ф не є капітальними та щодо відсутності у цих приміщень фундаменту є лише припущеннями, оскільки з вказаного питання не було проведено експертизу та не було здійснено огляду об`єктів. Крім цього відповідач знову наголосив на тому, що прокурором пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом у цій справі, натомість прокурором не було зазначено в чому полягає поважність пропуску строку.

03.03.2021 у судовому засіданні прокурором було подано суду клопотання (а.с.34-39, т.3), в якому останній просив суд замінити відповідача-2 - Державного реєстратора Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича належним відповідачем Державним реєстратором Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчевим Костянтином Леонтійовичем (вул. Середньофонтанська, 19-б, м. Одеса, 65012, ).

18.05.2021 відповідачем-1 було подано суду заяву про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №9/430-05-11867, що наразі переглядається Південно-західним апеляційним господарським судом (а.с.122-134, т.3). Вказана заява мотивована тим, що первісні відомості про реєстрацію права власності відповідача-1 на спірні нежитлові приміщення були внесені до Реєстру саме на підставі рішення суду у справі №9/430-05-11867, яке наразі переглядається судом апеляційної інстанції. У поданих до суду письмових запереченнях на заяву відповідача-1 про зупинення провадження у цій справі (а.с.163-164, т.3) прокурор наголосив на тому, що підставою для здійснення реєстрації права власності відповідача-1 на спірні об`єкти нерухомості є свідоцтво про право власності від 23.04.2009 серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Одеської міської ради, при цьому рішенням суду у справі №9/430-05-11867 не визнавалось за відповідачем-1 право власності на навіси літ. П, Р, С, Т, У, Ф, за рахунок яких було збільшено площу спірного нерухомого майна. За результатами розгляду заяви відповідача-1 про зупинення провадження у цій справі судом у судовому засіданні 13.07.2021 було проголошено протокольну ухвалу про відмову у її задоволенні, а також мотиви суду згідно з ч.10 ст.240 ГПК України.

07.06.2021 прокурором було подано заяву про зміну предмету позову (а.с.148-162, т.3), в якій прокурор зауважив, що зміст позовних вимог викладено з урахуванням чинної редакції ст.26 Закону України «Про державну речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

12.07.2021 від відповідача-1 до суду надійшли письмові пояснення (а.с.1-10, т.4), в яких останній щодо поданої прокурором заяви про зміну предмету позову зазначив, що заявляючи вимогу про зміну права власності відповідача-1 на спірний об`єкт з 3917 кв.м. на 424,9 кв.м. прокурор фактично просить суд позбавити відповідача-1 права власності на будівлі: Б, В, Д склади; Г електромайстерня; Е підсобне; Ж кладова; З, И, К, Л, М, Н, О гаражі; П, Р, С, Т, У, Ф навіси, при цьому прокурор, як на підставу для позбавлення відповідача-1 такого права, посилається лише на ту обставину, що в Реєстрі в загальну площу об`єкта врахована площа навісів П, Р, С, Т, У, Ф. За цих обставин відповідач-1 наголошує на відсутності будь-яких підстав для зміни (позбавлення) відповідача-1 права власності на вищевказані об`єкти, якими він володіє на законних підставах.

Під час розгляду справи по суті прокурор та представник позивача позовні вимоги прокурора до відповідачів повністю підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача-1 проти позову повністю заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач-2 у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, при цьому від останнього неодноразово надходили до суду заяви про розгляд справи за його відсутністю (а.с.158, т.2; а.с.67, 71, 84, 98, 100, 172, 188, 191, т.3; а.с.75-76, т.4).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.06.2019 суд повернув позовну заяву Заступника прокурора Одеської області на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, оскільки дійшов висновку про недоведеність прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Одеської міської ради у спірних відносинах.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 вищевказану ухвалу суду скасовано, а матеріали позовної заяви направлено на розгляд до Господарського суду Одеської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 позовну заяву Заступника прокурора Одеської області було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1517/19; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; підготовче засідання у справі було призначено на 04 лютого 2021 о 14год.00хв. Крім цього, ухвалою суду від 11.01.2021 судом за клопотанням прокурора було витребувано в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1, а саме: нежитлові приміщення автостоянки №35, загальною площею 3917,3 кв.м., які розташовані за адресою: вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса. Також, ухвалою суду від 11.01.2021 суд зобов`язав прокурора з`явитись "12" січня 2021 о 17:00 до Господарського суду Одеської області для надання пояснень/додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Ухвалою суду від 13.01.2021 судом було відмовлено Заступнику прокурора Одеської області у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

04.02.2021 у судовому засіданні судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на « 22» лютого 2021 о 10год.00хв. 22.02.2021 судом протокольною ухвалою було відкладено підготовче засідання у справі на « 03» березня 2021 о 09год.15хв.

Ухвалою суду від 03.03.2021 судом було замінено первісного відповідача у справі №916/1517/19 державного реєстратора Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича належним відповідачем державним реєстратором Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчевим К.Л.

Крім цього, 03.03.2021 у судовому засіданні судом було протокольно продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на « 15» березня 2021 о 14год.00хв. 15.03.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на « 29» березня 2021 о 14год.30хв.

29.03.2021 судом було оголошено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті на « 12» квітня 2021 о 14год.00хв.

12.04.2021 судом було проголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до « 23» квітня 2021 о 15год.00хв., а 23.04.2021 до « 18» травня 2021 о 16год.00хв.

Протокольною ухвалою від 18.05.2021 суд задовольнив клопотання прокурора, підтримане позивачем, та призначив справу до колегіального розгляду у складі трьох суддів Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.05.2021 справу №916/1517/19 було прийнято до провадження колегією суддів Господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Бездоля Д.О., суддя Петренко Н.Д., суддя Невінгловська Ю.М.; ухвалено повторно провести підготовче провадження; призначено підготовче засідання у цій справі на "07" червня 2021 о 14:00.

07 червня 2021 у судовому засіданні судом було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17 червня 2021 о 10:30. У судовому засіданні 17 червня 2021 судом протокольною ухвалою було відкладено підготовче засідання на 13 липня 2021 об 11:00. 13 липня 2021 судом у судовому засіданні протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20 липня 2021 о 11:00. У судовому засіданні 20 липня 2021 судом було проголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 19 серпня 2021 о 15:00.

Приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Петренко Н.Д. у відпустці, призначене у справі судове засідання на 19 серпня 2021 о 15:00 не відбулось. Водночас, з метою дотримання процесуальних строків розгляду даної справи, розпорядженням керівника апарату суду від 19.08.2021 №158 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/1517/19 для внесення змін до складу колегії суддів, за результатом здійснення якого справу було розподілено для розгляду колегією суддів Господарського суду Одеської області у складі головуючого судді Бездолі Д.О., суддів Невінгловської Ю.М. та Цісельського О.В.

Ухвалою суду від 19.08.2021 справу №916/1517/19 було прийнято до провадження колегією суддів Господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Бездоля Д.О., суддя Невінгловська Ю.М., суддя Цісельський О.В.; повторно розпочато розгляд справи по суті; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "14" вересня 2021 о 12:00. Під час розгляду справи по суті судом оголошувались протокольні ухвали про перерву: 14.09.2021 - до 27 вересня 2021 о 15:30; 27.09.2021 до 06 жовтня 2021 о 10:00; 06.10.2021 - 21 жовтня 2021 о 14:15.

Приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Цісельського О.В. у відпустці, у зв`язку з виявленням у членів родини гострої респіраторної інфекції, спричиненої коронавірусом COVID-19, призначене у справі судове засідання на 21 жовтня 2021 о 14:15 не відбулось.

Ухвалою суду від 01.11.2021 судове засідання для розгляду справи по суті було призначено на "03" листопада 2021 о 14:45.

У судовому засіданні 03.11.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі №9/430-05-11867 (а.с.99-104, т.1), зокрема, було визнано право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (код 05508766) на нежитлові приміщення, розташовані у АДРЕСА_1 , автостоянка №35, загальною площею 888,2 кв.м. (приміщення по літері А, а, А, а (І-ІІ поверхи) 417,70 кв.м., по літері Б (склад) 15,3 кв.м., по літері В (склад) 26,6 кв.м., по літері Г (електромайстерня) 52,3 кв.м., по літері Д (склад) 243,00 кв.м., по літері Е (підсобне) 9,5 кв.м., по літері Ж (кладова) 6,3 кв.м., по літері З (гараж) 16,7 кв.м., по літері И (гараж) 16,7 кв.м., по літері К (гараж) 17,00 кв.м., по літері Л (гараж) 16,7 кв.м., по літері М (гараж) 16,7 кв.м., по літері Н (гараж) 16,7 кв.м., по літері О (гараж) 17,00 кв.м., згідно технічного паспорту від 11.04.2003.

На даний час вказане рішення суду переглядається в апеляційному порядку Південно-західним апеляційним господарським судом (ухвала про відкриття апеляційного провадження від 30.09.2019 а.с. 132-134, т. 3).

23.04.2009 виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення автостоянки №35 (а.с.98, т.1), яким посвідчено, що об`єкт, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, в цілому, дійсно належить Громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на праві приватної власності. Об`єкт в цілому складається з будівель літ. «А», «Ш», загальною площею 424,9 кв.м., основною площею 307,1 кв.м., складів літ. «Б», «В», «Д», електромайстерні літ. «Г», підсобного літ. «Е», кладової літ. «Ж», гаражів літ. «З», «И», «К», «Л», «М», «Н», «О», навісів літ. «П», «Р», «С», «Т», «У», «Ф», відображених у технічному паспорті від 16.04.2009.

Згідно з вказаним свідоцтвом, воно видане на підставі статуту Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» замість рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі №9/430-05-11867, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 26.01.2006, номер запису 5663 в книзі 49неж-92.

22.10.2009 між Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеса Автобум» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №5-1769 (а.с.105-106, т.1), згідно з яким відповідач-1 відчужив на користь покупця належні йому на праві власності вищевказані нежитлові приміщення автостоянки №35.

Учасниками судового процесу не подано суду технічних паспортів від 11.04.2003 та від 16.04.2009, водночас, до позову прокурором було додано виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» на замовлення ТОВ «Одеса Автобум» технічний паспорт на нежитлові приміщення автостоянки №35, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 18.12.2012 (а.с.107-117, т.1), згідно з яким вказаний об`єкт має наступні характеристики: загальна площа приміщень під літ. «А», «Ш» визначена в розмірі 424,9 кв.м., з яких по літ. «А» - 417,7 кв.м., по літ. «Ш» 7,2 кв.м. Щодо інших складових об`єкту містяться такі дані: літ. «Б» - склад, 15,3 кв.м.; літ. «В» - склад, 26,6 кв.м.; літ. «Г» - електромайстерня, 52,3 кв.м.; літ. «Д» - склад, 243,0 кв.м.; літ. «Е» - підсобне, 9,5 кв.м.; літ. «Ж» - кладова, 6,3 кв.м.; літ. «З» - гараж, 16,7 кв.м.; літ. «И» - гараж, 16,7 кв.м.; літ. «К» - гараж, 17,0 кв.м.; літ. «Л» - гараж, 16,7 кв.м.; літ. «М» - гараж, 16,7 кв.м.; літ. «Н» - гараж, 16,7 кв.м.; літ. «О» - гараж, 17,0 кв.м.; літ. «П» - навіс, 501,4 кв.м.; літ. «Р» - навіс, 19,1 кв.м.; літ. «С» - навіс, 323,9 кв.м.; літ. «Т» - навіс, 117,6 кв.м.; літ. «У» - навіс, 248,6 кв.м.; літ. «Ф» - навіс, 1751,3 кв.м.; літ. «Х» - навіс, 905,9 кв.м.; літ. «Ц» - навіс, 828,4 кв.м.; літ. «Ч» - навіс, 1805,2 кв.м.

22.03.2013 між Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеса Автобум» було укладено договір (а.с.86, т.2), яким розірвано договір купівлі-продажу від 22.10.2009.

22.03.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Шостої одеської нотаріальної контори Лангольф Ю.Д. було прийнято рішення № 1087599 (а.с. 90, т. 2) про проведення державної реєстрації права власності: форма власності - приватна, розмір частки - 1/1, на нежитлові приміщення автостоянки №35, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, за суб`єктом ГО Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів. Згідно з витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого станом на 22.03.2013 (а.с.91, т.2), за ГО Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів було зареєстровано право власності на автостоянку №35, загальною площею 424,9 кв.м., яка розташована на земельній ділянці, площею 17257 кв.м. У розділі «відомості про складові частини об`єкту нерухомого майна» зазначені такі дані: будівля літ. «А», «Ш»; склад літ. «Б», «В», «Д»; електромайстерня літ. «Г»; підсобне літ. «Е»; кладова літ. «Ж»; гараж літ. «З», «И», «К», «Л», «М», «Н», «О»; навіс літ. «П», «Р», «С», «Т», «У», «Ф».

08.12.2015 відповідач-1 подав державному реєстратору ОСОБА_2 заяву про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 92, т. 2), а саме щодо змін в загальній площі по об`єкту нерухомого майна: 1.

З витребуваних судом матеріалів реєстраційної справи по цьому об`єкту (а.с. 39-125, т. 2) вбачається, що до вказаної заяви відповідачем-1 не були додані ані технічні паспорти по об`єкту, ані інші документи, які містять відомості щодо площі цього об`єкту. Більше того, в матеріалах реєстраційної справи взагалі відсутні технічні паспорти по вказаному об`єкту. Так, згідно з карткою прийому заяви № 26861974 (а.с. 104, т. 2) у графі «Перелік документів, поданих із заявою:» не вказано жодного документу, поданого державному реєстратору разом з заявою від 08.12.2015.

08.12.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчевим Костянтином Леонтійовичем, за результатом розгляду цієї заяви ГО Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів, з посиланням на пункт 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, було прийнято спірне у цій справі рішення №26862007 (а.с.106, т.2) про внесення змін до запису про нерухоме майно №1 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 /спеціального розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановивши «виправлення помилкової загальної площі». При цьому, як вбачається з спірного рішення державного реєстратора останнім не вказано у рішенні на підставі яких документів було встановлено помилку у загальній площі документу чи об`єкту.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 28.05.2019 відносно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28 (а.с. 89-93, т.1), а також згідно з витягом з Реєстру (а.с. 108, т. 2), на підставі спірного рішення державного реєстратора №26862007 площа автостоянки №35 була змінена з 424,9 кв.м. на 3917,3 кв.м. У розділі «відомості про складові частини об`єкту нерухомого майна» зазначені такі дані: будівля літ. «А», «Ш»; склад літ. «Б», «В», «Д»; електромайстерня літ. «Г»; підсобне літ. «Е»; кладова літ. «Ж»; гараж літ. «З», «И», «К», «Л», «М», «Н», «О»; навіс літ. «П», «Р», «С», «Т», «У», «Ф».

В матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача-1 будь-якого речового права на земельну ділянку, на якій розташовані спірні об`єкти автостоянки № 35. Так, в листі від 22.02.2019 №10-15-0.8-1861/2-19 (а.с.64-66, т.4) Головне управління Держгеокадастру в Одеській області на запит прокурора повідомило, що згідно наявних Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди, станом на 31.12.2012, не зареєстровано державні акти та договори оренди на земельні ділянки, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28 (територія автостоянки №35). При цьому у листі зазначено, зокрема, що: рішенням Одеської міської ради від 10.09.2015 №7078-VI було надано ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за адресою: вул. Іцхака Рабіна, 28, м. Одеса; висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 29.10.2018 №8683/92-18 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» для експлуатації і обслуговування нежитлових будівель та споруд автостоянки №35, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28; на звернення ЗВ-018 Відділом у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області було прийнято рішення №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: суміжного власника/землекористувача від З до А привести у відповідність до матеріалів документації із землеустрою та даних Державного земельного кадастру. Водночас, листом від 04.03.2019 №0119/389-06 (а.с.118-119, т.1) Департамент комунальної власності Одеської міської ради на запит прокурора повідомив, що рішенням Одеської міської ради від 31.10.2000 №1848-ІІІ затверджено технічну документацію з інвентаризації та проект відведення земельних ділянок і надано Одеській обласній організації Всеукраїнської спілки автомобілістів земельну ділянку, загальною площею 1,8214 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, для експлуатації та обслуговування автостоянки №35 та для будівництва та експлуатації автомийки, водночас, договір про право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) між Одеською міською радою та відповідачем-1 не укладено. Крім цього Департамент повідомив, що ГО Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів надала клопотання, на підставі якого Одеською міською радою було прийнято рішення від 10.09.2015 №7078-VI «Про надання дозволу ГО Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,7887 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель та споруд автостоянки №35», водночас, розроблений та погоджений у встановленому порядку проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки на розгляд Департаменту не надходив, Одеською міською радою рішень щодо надання земельної ділянки в оренду не приймалось.

03.04.2019 прокурор, з метою вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для здійснення представництва інтересів держави у спірних відносинах, звернувся до Одеської міської ради із запитом №05/1-949вих.19 (а.с.120, т.1), в якому просив повідомити про вжиті позивачем заходи щодо оскарження спірного у цій справі рішення державного реєстратора, яким змінено площу об`єкта нерухомого майна відповідача-1 з 424,9 кв.м. до 3917,3 кв.м. без наявності відповідних правових підстав. У відповіді на вищевказаний запит позивач в листі від 12.04.2019 №41-пр/вих (а.с.121-122, т.1) повідомив, що станом на день надання відповіді, на адресу Одеської міської ради або Юридичного департаменту Одеської міської ради не надходило відповідних документів щодо порушення норм діючого законодавства у сферах реєстрації речових прав на нерухоме майно, земельних відносин та містобудування в частині зміни площі, зокрема, об`єкту, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, з 424,9 кв.м. до 3917,3 кв.м. За цих обставин, Одеська міська рада повідомила, що не зверталась до суду з відповідним позовом про скасування рішення державного реєстратора.

Далі, прокурором було скеровано на адресу позивача повідомлення від 23.05.2019 №05/1-1733вих19 (а.с.142, т.1), згідно з яким прокурор відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» повідомив Одеську міську раду про підготовлену позовну заяву в інтересах держави в особі позивача до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, станом на час прийняття спірного рішення) (далі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст. 5 Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора, пов`язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Частиною 1 статті 26 Закону визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Статтею 27 Закону передбачено, що у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п`ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату. У разі виявлення технічної помилки, допущеної у записах Державного реєстру прав, державний реєстратор у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу. Заінтересована особа протягом п`яти робочих днів з дня отримання від державного реєстратора повідомлення про допущення технічної помилки у записах Державного реєстру прав повинна звернутися до нього із заявою про виправлення такої помилки. Якщо виправлення технічної помилки може завдати шкоди чи порушити права та законні інтереси правонабувачів або третіх осіб, які використовували відповідні реєстраційні записи, державний реєстратор у п`ятиденний строк письмово повідомляє таких осіб про виправлення технічної помилки.

Згідно з п.38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (в редакції, станом на час прийняття спірного рішення) (далі Порядок №1141) державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав проводиться державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін`юст.

За змістом п.39 Порядку №1141 у разі внесення змін у зв`язку з допущенням технічної помилки державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості: 1) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 2) підстава для внесення змін до запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 3) прізвище, ім`я та по батькові державного реєстратора; 4) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Пунктом 1.2. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5 (в редакції, станом на час прийняття спірного рішення) (далі Порядок №3502/5), надано визначення терміну технічна помилка як описка, друкарська, граматична, арифметична помилка.

Відповідно до п.40 Порядку №1141 у разі внесення змін у зв`язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для зміни відомостей: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 3) підстава для внесення змін до запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім`я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в чинній редакції) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Згідно з ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема: розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (в редакції, станом на час прийняття спірного рішення) мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм, в т.ч., належать: альтанки, павільйони, навіси. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно з ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261, 267 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За умовами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Як встановлено судом, ухвалюючи спірне рішення, яким внесено зміни до загальної площі належного відповідачу-1 об`єкта нерухомого майна, державний реєстратор керувався п.38 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, який передбачає, що державний реєстратор може внести зміни до записів Державного реєстру прав у таких випадках: 1) у разі допущення технічної помилки або 2) у разі зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав.

При цьому у разі внесення змін у зв`язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав, зокрема, такі відомості: підстава для зміни відомостей: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ.

Водночас, як встановлено судом, у спірному рішенні державного реєстратора про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно останнім не вказано на підставі яких документів було встановлено помилку у загальній площі документу чи об`єкту. Більше того, судом встановлено, що в матеріалах реєстраційної справи взагалі відсутні технічні паспорти по об`єкту з реєстраційним номером: 1, а згідно з карткою прийому заяви № 26861974 у графі «Перелік документів, поданих із заявою:» не вказано жодного документу, поданого державному реєстратору разом з заявою від 08.12.2015. Натомість, у спірному рішенні міститься посилання, що за результатом розгляду заяви відповідача-1 державним реєстратором було встановлено «виправлення помилкової загальної площі», в той же час, положення Порядку № 3502/5, чинного на час ухвалення спірного рішення, визначало поняття технічної помилки саме як описку, друкарську, граматичну, арифметичну помилку.

Як встановлено судом, до спірного рішення державного реєстратора в Реєстрі за відповідачем-1 було зареєстровано право власності на цей об`єкт, площа якого була визначена у розмірі 424,9 кв.м. При цьому запис про право власності на спірне нерухоме майно, до якого внесено зміни державним реєстратором Пенчевим К.Л., був вчинений на підставі свідоцтва про право власності на власності від 23.04.2009 серії НОМЕР_1 , відповідно до якого відповідачу-1 на праві власності належать приміщення автостоянки №35, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складаються з: будівель літ. «А», «Ш», загальною площею 424,9 кв.м., основною площею 307,1 кв.м., складів літ. «Б», «В», «Д», електромайстерні літ. «Г», підсобного лі. «Е», кладової літ. «Ж», гаражів літ. «З», «И», «К», «Л», «М», «Н», «О», навісів літ. «П», «Р», «С», «Т», «У», «Ф», відображених у технічному паспорті від 16.04.2009.

З матеріалів справи та пояснень учасників судового процесу судом не встановлено, що при здійсненні реєстрації права власності за відповідачем-1 на спірне нерухоме майно площею 424,9 кв.м. в записі була допущена саме технічна помилка щодо площі об`єкту (описка, друкарська, граматична, арифметична помилку), а відомості щодо внесення змін до свідоцтва від 23.04.2009 про право власності ГО Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів на автостоянку №35 в матеріалах справи також відсутні. Також, як зазначалось, в матеріалах реєстраційної справи взагалі відсутній будь-який документ, який став підставою для змін до запису (крім заяви).

Отже, судом встановлено, що: 1) відомості, які до прийняття спірного рішення містилися у Реєстрі щодо майна за реєстраційним номером 1 щодо загальної площі об`єкту, відповідають відомостям, які містяться наразі у свідоцтві про право власності на цей об`єкт; 2) в матеріалах справи відсутні докази внесення змін до вказаного свідоцтва в частині збільшення площі об`єкту нерухомого майна; 3) в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що прийняте державним реєстратором Пенчевим К.Л. спірне рішення від 08.12.2015 ухвалене у зв`язку із виправленням допущеної раніше технічної помилки; 4) в матеріалах реєстраційної справи / у спірному рішенні відсутній / не вказаний документ, який став підставою для внесення спірним рішенням змін до запису (крім заяви); 5) згідно з Законом навіси належать до малих архітектурних форм; 6) в матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача-1 будь-якого речового права на земельну ділянку, на якій розташовані спірні об`єкти автостоянки № 35.

За цих обставин, суд вважає, що спірне рішення державного реєстратора не відповідає вимогам закону та порушує права територіальної громади м. Одеси в особі позивача на земельну ділянку, а тому позов прокурора в частині вимог до відповідача-1 про скасування рішення державного реєстратора підлягає задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що спір у цій справі розглядається як спір, пов`язаний з порушенням речового права позивача на земельну ділянку іншою особою, та як спір щодо зареєстрованого в Реєстрі речового права на майно, відносно якого був вчинений запис (прийнято рішення), а тому належним відповідачем у даній справі є відповідач-1. Отже, враховуючи, що позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора у цій справі не може бути звернена до самого державного реєстратора, якого прокурор визначив співвідповідачем, оскільки спір у справі не є спором з суб`єктом владних повноважень з приводу виконання ним владних управлінських функцій, суд дійшов висновку, що вказане є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача-2.

Вирішуючи спір щодо похідної вимоги прокурора про зміну права власності відповідача-1 щодо спірного майна на площу 424,9 кв.м., суд виходить з того, що 16.01.2020 з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» порядок внесення відомостей до державного реєстру прав суттєво змінився. Так, частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції з 16.01.2020 та чинній станом на час вирішення спору судом, передбачена можливість ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства, у разі наявності таких прав. При цьому законом визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Отже, враховуючи визначений станом на цей час законом порядок внесення відомостей до Реєстру, суд, враховуючи доведену підставність позову прокурора в частині скасування спірного рішення державного реєстратора, має одночасно вирішити питання щодо визнання, зміни чи припинення права власності відповідача-1 на спірний об`єкт, відомості щодо якого були зареєстровані в Реєстрі до прийняття спірного рішення та які прокурором не оскаржується в межах цієї справи.

За цих обставин, суд вважає, що позов прокурора щодо зміни права власності відповідача-1, зареєстрованого в Реєстрі, в частині відомостей щодо загальної площі об`єкта, слід задовольнити.

При цьому, враховуючи, що спір у цій справі виник не щодо обставин наявності/відсутності у відповідача-1 права власності на об`єкти, за рахунок яких було збільшено площу, а щодо незаконності проведення державної реєстрації за встановлених судом обставин збільшення площі об`єкта відповідача-1, чим порушено права територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, як власника відповідної земельної ділянки, суд дійшов висновку, що за результатом вирішення спору у цій справі позов прокурора підлягає задоволенню шляхом зміни права власності відповідача-1, зареєстрованого в Реєстрі на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення автостоянки №35, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3917,3 кв.м. (реєстраційний номер 1), на нежитлові приміщення автостоянки №35, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 424,9 кв.м.

Водночас, вирішуючи питання щодо заяви відповідача-1 про застосування строку позовної давності до вимог прокурора, суд виходить з такого.

Так, відповідно до усталеної практики Верховного Суду для визначення початку перебігу позовної давності за позовом прокурора, який звертається за захистом інтересів держави в особі відповідного органу, перш за все потрібно встановити чи є особа носієм порушеного права (інтересу) та, вже як наслідок, момент безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав) або об`єктивної можливості такої особи знати про такі обставини, а у разі порушення або загрози порушення інтересів держави - момент безпосередньої обізнаності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах або об`єктивної можливості відповідного органу знати про такі обставини.

Між цим, заявляючи до суду клопотання про застосування за результатом вирішення спору у цій справі строків позовної давності, відповідач-1 посилається на те, що в даному випадку саме прокурором пропущено строк для звернення з позовом, а не позивачем, як органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що свідчить про відсутність підстав для задоволення цієї заяви відповідача-1.

Між цим, як встановлено судом, державним реєстратором спірне у цій справі рішення було прийнято 08.12.2015, разом з цим, з наявного у справі листа Юридичного департаменту Одеської міської ради від 12.04.2019 №41-пр/вих. вбачається, що Одеській міській раді про наявність оскаржуваного рішення стало відомо лише з листа прокурора від 03.04.2019 №05/1-949вих19. Отже, оскільки з матеріалів справи не вбачається та відповідачем-1 не заперечена ця обставина, суд вважає, що підстав для застосування до вимог прокурора строків позовної давності за клопотанням відповідача-1 немає.

З урахуванням вищевикладеного, позов прокурора до Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів підлягає задоволенню у повному обсязі, натомість у задоволенні позову до Державного реєстратора Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчева Костянтина Леонтійовича слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог прокурора до Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів, судовий збір в сумі 1921,00 грн слід покласти на відповідача-1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов до Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення державного реєстратора Шостої Одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Пенчева Костянтина Леонтійовича (індексний номер 26862007 від 08.12.2015) про реєстрацію виправлень до запису про право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення автостоянки №35, які розташовані за адресою: вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса.

3. Змінити право власності Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів (вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса, 65072, ), зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення автостоянки №35, які розташовані за адресою: вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса, загальною площею 3917,3 кв.м. (реєстраційний номер 1), на нежитлові приміщення автостоянки №35, які розташовані за адресою: вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса, загальною площею 424,9 кв.м.

4. У задоволенні позову до Державного реєстратора Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчева Костянтина Леонтійовича відмовити.

5. Стягнути з Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів (вул. Іцхака Рабіна, буд. 28, м. Одеса, 65072, ) на користь Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ) судовий збір в сумі 1921 /одну тисячу дев`ятсот двадцять одну/грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 15 листопада 2021 р.

Головуючий суддя Д.О. Бездоля

Суддя Ю.М.Невінгловська

Суддя О.В. Цісельський