ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.11.2021 м.Дніпро Справа № 904/2332/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Верхогляд Т.А.

розглядаючи апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" та Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2021 та на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2021 (суддя Юзіков С.Г.)

у справі №904/2332/21

за позовом Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН", Сумська область, м.Конотоп

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР", м.Дніпро

про стягнення штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Центрального апеляційного господарського суду перебуває на розгляді справа № 904/2332/21 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" та Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2021 та на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2021.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи сторін (обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення), дійшла висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі, виходячи з наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 104 933,06 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що 22.07.2019 сторони уклали Договір №675-19 (далі - Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Відповідач) зобов`язався передати, а Покупець (Позивач) прийняти й оплатити продукцію, вказану в Додатку 1 до цього Договору (далі - продукція), на умовах передбачених даним Договором.

Сторони обумовили, що поставка продукції здійснюється однією партією на умовах поставки DDР м. Конотоп склад перевізника однією з наступних компаній на вибір Постачальника (ТОВ "Нова Пошта", ТОВ "Ин-Тайм", ТОВ "Деливери", ТОВ "ТК"САТ", ПП "Нічний Експрес", ТД "Міст Експрес", ТОВ "Авто люкс Експрес пошта", АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна") відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року. Датою поставки продукції є дата надходження продукції на склад перевізника за місцезнаходженням Покупця. У разі поставки частини продукції така частина може бути прийнята Покупцем, проте оплаті не підлягає до моменту поставки всього обсягу продукції та проходження вхідного контролю (п.3.1. Договору).

Строки поставки продукції складають 40 календарних днів з моменту набуття чинності цим Договором. Постачальник має право здійснити поставку продукції в інші строки винятково на підставі попередньої згоди Покупця в письмовій формі (п.3.2. Договору).

Передача продукції неналежної якості, не у встановленій кількості спричиняє правові наслідки, передбачені чинним законодавством та даним Договором. У разі поставки продукції, яка за результатами вхідного контролю на підприємстві Покупця буде визнана неналежної якості, Покупець складає та направляє постачальнику протягом 5 днів з дати завершення вхідного контролю вимогу про заміну (претензію) разом з актом вхідного контролю або картою вхідного контролю або протоколом (п.6.3. Договору).

Після отримання претензії, не пізніше наступного дня, Постачальник обов`язково зобов`язаний листом повідомити Покупця про своє рішення стосовно заміни неякісної продукції. У разі незгоди з претензією Постачальник протягом 5 днів після отримання направляє на підприємство Покупця свого представника для перевірки обґрунтованості претензії. Після прибуття представника Постачальника на підприємство Покупця, сторони складають двосторонній Акт перевірки Продукції, яка визнана неякісною. В разі неприбуття представника Постачальника, претензія вважається обґрунтованою та прийнятою (п.6.4. Договору).

У разі незгоди представника Постачальника з висновками, наведеними у вищезазначеному Акті, він повинен зазначити про це, зробивши відмітку в даному Акті. В такому разі продукція передається незалежному експерту для визначення її якості. Всі витрати на транспортування, проведення експертизи та інше несе Постачальник (у разі визнання експертизою продукції належної якості, такі витрати компенсуються Покупцем) (п.6.5. Договору).

Постачальник протягом 20 днів з дати отримання претензії та згоди (після складання двостороннього Акту чи отримання висновку експертизи про неякісну продукцію) повинен усунути дефекти, несправності або замінити неякісний товар на новий (п.6.6. Договору).

Продукція вважається поставленою у строк, який визначений в п. 3.2 Договору, якщо вона була поставлена в повному обсязі та за результатами вхідного контролю визнана якісною (п.6.8. Договору).

У випадку порушення строків або обсягів поставок продукції, постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 8% від вартості непоставленої в строк продукції за кожен факт порушення. У випадку порушення строків поставки більш ніж на 10 календарних днів Покупець має право відмовитися від подальшого приймання й оплати продукції, також вимагати повернення раніше сплачених за продукцію коштів, які Постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання повідомлення Покупця, яке вважається отриманим Постачальником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення Покупцем на адресу Постачальника зазначену в даному Договорі, при цьому на весь період починаючи з дати отримання авансового платежу до дати його повернення на суму авансового платежу нараховується процент у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Якщо продукція поставлена у строк виявилась неналежної якості, проте була замінена Постачальником на якісну у строк встановлений п.6.6. Договору, штрафна санкція передбачена даним пунктом не застосовується (п.7.3. Договору).

У випадку поставки продукції неналежної якості Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості. У разі заміни продукції неналежної якості на продукцію належної якості у строки визначені п.6.6. Договору зазначений штраф не застосовується (п.7.4. Договору).

У Додатку №1 до Договору сторони погодили поставку наступного товару та його вартість: підшипник 7205А (ЕТУ 100/4) (1 категорія) у кількості 120 шт. загальною вартістю 168 000,00 грн.; підшипник 05-950118Л (ЕТУ 100/1) (1 категорія) у кількості 83 шт. загальною вартістю 614 200,00 грн.; підшипник ШН-30ЮТ (ЕТУ 100/5) (1 категорія) у кількості 80 шт. загальною вартістю 128 800,00 грн.; підшипник 3286848Д (ЕТУ 100/1) (1 категорія) у кількості 5 шт. загальною вартістю 160 750,00 грн. Всього на 1 286 100,00 грн. з ПДВ.

Судом першої інстанції, зокрема, встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що за видатковою накладною № РН-19083 від 08.08.2019 на суму 318 900,00 грн. Постачальник передав, а Покупець прийняв товар підшипники марки 3286848Д (5 шт.)

Листом № 4696 від 02.09.2019 Позивач повідомив Відповідачеві, що при проведені контролю підшипників марки 3286848Д (5 шт.), отриманих за накладною № РН-19083 від 08.08.2019 за умов Договору № 675-19 від 22.07.2019, виявлено невідповідності підшипника (2 шт.) вимогам ЕТУ 100 (мовою оригінала) "Подшипники для авиационной техники. Единые технические условия", що підтверджується протоколом інструментального вхідного контролю підшипників від 30.08.2019, який додається до листа, у зв`язку з чим просить замінити некондиційний підшипник марки 3286848Д (2 шт.) на кондиційні згідно договірних зобов`язань.

За твердженням Позивача, за видатковою накладною № РН-19117 від 20.09.2019 на суму 77 160,00 грн. Відповідачем було здійснено поставку 2 підшипників 3286848Д (заміна некондиційних підшипників).

Листом № 6376 від 26.11.2019 Позивач повідомив Відповідача, що при проведені контролю підшипників марки 3286848Д (2 шт.), отриманих за накладною № РН-19117 від 20.09.2019 за умов Договору № 675-19 від 22.07.2019, виявлено невідповідності підшипника (2 шт.) вимогам ЕТУ 100 (мовою оригінала) "Подшипники для авиационной техники. Единые технические условия", що підтверджується протоколом інструментального вхідного контролю підшипників від 23.09.2019, який додається до листа, у зв`язку з чим просив замінити некондиційні підшипники марки 3286848Д (2 шт.) на кондиційні згідно договірних зобов`язань.

Позивач зазначає у своєму позові, що відповідно до видаткової накладної № РН-0000011 від 25.03.2020 на суму 77 160,00 грн. Відповідачем було поставлено ті ж самі підшипники 3286848Д у кількості 2 штуки, які вже були забраковані Позивачем, а тому останні були повернуті Відповідачу згідно накладної № 719 від 27.03.2020. зазначені підшипники так і не були прийняті, оскільки не відповідають вимогам Договору.

Правовою підставою для нарахування штрафних санкцій Позивач визначив ст. 230, 231 ГК України та п. 7.3. Договору.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є факт прострочки Відповідачем поставки товару.

В свою чергу, Відповідач заперечував проти даних тверджень Позивача та наголосив, що підшипники, передані за накладною № РН-19117 від 20.09.2019, які були поставлені взамін забракованих за видатковою накладною РН-19083 від 08.08.2019, вважаються належної якості та є такими, що замінені в двадцяти денний строк, передбачений п. 6.6. Договору, відповідно підстав для застосування штрафу за п. 7.3. Договору немає.

Отже, враховуючи наведене та докази, наявні в матеріалах справи, апеляційним судом вбачається наявність спору щодо своєчасної поставки продукції належної якості, зокрема, підшипників марки 3286848Д в кількості 2 штуки.

Поміж іншого, відповідач у відзиві на позов наголосив, що ним було виконано зобов`язання з поставки товару, товар був повністю прийнятий Покупцем прийнято без зауважень, однак Позивач безпідставно не виконав зобов`язання з оплати товару в повному обсязі та у строки, передбачені п. 5.2. Договору, у зв`язку з чим, ТОВ «Стенкор» було вимушено звернутися до господарського суду Сумської області про стягнення заборгованості за поставлений товар, штрафних та компенсаційних санкцій, на підтвердження чого надав до матеріалів справи ухвалу суду від 15.06.2020 про відкриття провадження у справі № 920/575/20 (т. 1 а.с. 84).

Позивач також у своїй позовній заяві зауважував, що спір щодо оплати прийнятої продукції та якісності підшипників марки 3286848Д розглядається господарським судом Сумської області в рамках справи № 920/575/20.

Апеляційним господарським судом на підставі аналізу відомостей з Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 у справі № 920/575/20 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Стенкор» до Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» про стягнення 1 398 488,92 грн заборгованості, у тому числі 1 286 100,00 грн основного боргу за поставлений товар, згідно з умов договору поставки №675-19 від 22.07.2019, 82 999,13 грн пені, 12 650,16 грн 3% річних, 16 739,63 грн інфляційних втрат - відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стенкор» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» 39715,92 грн 92 коп. витрат за проведення судової експертизи.

У вказаній справі місцевий господарський суд дійшов висновку, що підшипники марки 3286848Д у кількості 2 штуки з позначками « 2172» та « 1783» не є підшипниками першої категорії, а тому останні не були прийняті відповідачем для подальшого їх застосування на авіаційній техніці, оскільки вони не є новими підшипниками, а отже продукція була поставлена позивачем не в повному обсязі.

Таким чином, судом встановлено факт порушення ТОВ «Стенкор» умов спірного договору, а саме: позивачем не було поставлено відповідачу всього обсягу продукції, в зв`язку з чим у ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» згідно з п. 5.2. договору відсутній обов`язок щодо 100% оплати такої продукції.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стенкор» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області по справі № 920/575/20 від 27.09.2021 скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також встановила, що станом на 09.11.2021 справа № 920/575/20 перебуває у провадженні Північного апеляційного господарського суду, який ухвалою суду від 09.11.2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стенкор» на рішення Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 у справі № 920/575/20 у справі № 910/8186/21; розгляд апеляційної скарги призначив на 30.11.2021 об 10:40 год..

Відтак, розгляд справи № 920/575/20 ще не закінчено, а рішення Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 не набрало законної сили.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

За змістом вищевказаної статті причиною зупинення в даному випадку є об`єктивна неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду в кожному конкретному випадку слід з`ясувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Таким чином, застосовуючи наведену правову норму за вимогами ст. 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Тобто, господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 року у справах №924/645/18 та №910/23396/16, від 15.05.2019 року у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 року у справах №910/13234/18 та №910/759/19, від 29.04.2020 року у справі №903/611/19, від 18.05.2020 року у справі №905/1728/14-908/4808/14, від 04.12.2020 року у справі №917/514/19, від 25.03.2021 у справі №873/148/20 та від 12.05.2021 року у справі №922/2838/20.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.01.2020 у справі № 917/130/19 зроблено наступний правовий висновок, що пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4 та 6 статті 75 ГПК України).

Як неможливість розгляду зазначеної справи потрібно розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як саме справа, яка розглядається господарським судом, пов`язана зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлена неможливість розгляду справи.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у постановах від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19, від 23.01.2020 у справі № 917/130/19.

Крім цього, варто зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі потрібно зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18 і від 17.12.2019 у справі № 917/131/19.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Апеляційний господарський суд наголошує, що у справі № 920/575/20 до предмету доказування відносяться, серед іншого, обставини щодо поставки продукції загалом, в тому числі підшипників марки 3286848Д в кількості 2 штуки, і настання строку оплати її вартості.

Відповідно до частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акту.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

Встановлення обґрунтованості вимог щодо основного грошового зобов`язання з оплати вартості продукції в межах справи № 904/2332/21, предметом розгляду якої є лише стягнення штрафних санкцій за прострочку поставки продукції, призведе до неможливості дослідження та переоцінки обґрунтованості позовних вимог в межах розгляду справи № 920/575/20, предметом якої є безпосередньо стягнення основного боргу, і навпаки, встановлені у справі № 920/575/20 обставини наявності та розміру основного боргу матимуть преюдиційне значення для вирішення питання щодо правомірності нарахування штрафних санкцій і розміру такого нарахування.

Враховуючи умови п. 7.3. Договору №675-19 від 22.07.2019 про те, що якщо продукція поставлена у строк виявилась неналежної якості, проте була замінена Постачальником на якісну у строк встановлений п. 6.6. Договору, штрафна санкція передбачена даним пунктом не застосовується, а між сторонами існує не вирішений спір щодо заміни поставленої продукції неналежної якості на якісну в межах двадцяти денного строку, до з`ясування вказаних обставин не вдається за можливе перевірити обґрунтованість підстав для нарахування позивачем штрафних санкцій на суму 77 160,00 грн. (вартість 2 шт. підшипників 3286848Д), оскільки неможливо встановити їх прострочку поставки та відповідно дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог у справі № 904/2332/21 в цій частині.

З огляду на вищевикладене та виходячи з предмету та підстав позовів та доводів апеляційної скарги у справі, що переглядається, колегія суддів доходить висновку про взаємопов`язаність справ № 920/575/20 і № 904/2332/21 та неможливість розгляду останньої до вирішення першої, оскільки апеляційний господарський суд не може встановити та оцінити обставини, які підлягають встановленню в межах судового розгляду справи № 920/575/20.

Таким чином, наявні правові підстави, що зумовлюють обов`язкове зупинення провадження у справі № 904/2332/21 згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до набрання законної сили рішенням у справі № 920/575/20.

При цьому необхідно зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 117 ГПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, що сприяє забезпеченню дотримання гарантій, встановлених частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 та застосовується судами при розгляді справ на підставі приписів частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження з розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" та Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2021 та на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2021 у справі № 904/2332/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 920/575/20.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 286, 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя Т.А.Верхогляд