ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. м.Львів Справа №914/943/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів Т.Б.Бонк,

О.В.Зварич,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Вовк Олександра Васильовича, б/н від 28.09.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3294/21 від 29.09.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 06 вересня 2021 року (суддя Горецька З.В., повний текст рішення складено 10.09.2021, м. Львів)

у справі №914/943/21

за позовом Фізичної особи - підприємця Вовк Олександра Васильовича, м. Львів

до відповідача Фізичної особи - підприємця Назарко Миколи Корнельовича, м. Броди, Львівська область

про розірвання договору оренди нерухомого майна та зобов`язання до вчинення дій

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Назарко М.К., Кавчук А.В. - адвокат (договір про надання правової допомоги №27-08/21 від 27.08.2021);

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Фізичної особи - підприємця Вовк Олександра Васильовича до Фізичної особи - підприємця Назарко Миколи Корнельовича про розірвання договору оренди нерухомого майна №03/16-10/2020 від 16 жовтня 2020 року , який виготовлено на захищених нотаріальних бланках НМК №552454; НМК №562455; НМК 652456; НМК 552457 , посвідчений Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., зареєстровано в реєстрі №7637 укладеного між Фізичною особою - підприємцем Вовк Олександром Васильовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 ) та Фізичною особою - підприємцем Назарко Миколою Корнельовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) та зобов`язати Фізичну особу - підприємця Назарко Микеолу Корнельовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 ) звільнити нежитлове приміщення , загальною площею 149,8 кв. м., що розташовані в підвалі та на першому поверсі будинку за адресою: м. Львів, вул. Краківська, будинок 30, а саме: підвал (ІІ) - площею 22,5 кв. м., зал (4) - площею 34,4 кв. м., зал )5) - 33кв. м. , підсобне приміщення (7а) -10,9 кв. м., зал (26-6) - площею 24,5 кв. м., підсобне приміщення (26-7) - площею 20,5 кв. м., санвузол (26-5) - площею 4 кв. м. і передати його фізичній особі - підприємцю Вовк Олександру Васильовичу (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) (а.с.1-6).

Позовні вимоги , позивач мотивує тим, що відповідач не виконує умов договору оренди нерухомого майна №03/16-10/2020 від 16 жовтня 2020 року , оскільки за весь період існування орендних правовідносин він не оплачує комунальних платежів , а саме витрати на утримання будинку в підтвердження чого посилається на довідку від 05.04.2021 №2, а також вказує на те, що ним несвоєчасно та не в повній мірі вноситься орендна плата, а саме за оренду нежитлового приміщення за січень 2021 року ним було внесено лише 40 000,00 грн. орендної плати, а за березень 2021 року 25 000,00 грн. в підтвердження чого посилається на виписку за період з 01.08.2020 по 23.03.2021 по банківському рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк». Підставою для подання позову позивачем стала заборгованість відповідача по виплаті орендної плати більше ніж за 60 календарних днів з моменту спливу терміну оплати , визначеного п.3.6. договору оренди. Дані вимоги мотивовано положеннями ст. ст. 11, 16, 526, 529, 610, 611, 756, 760 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.09.2021 у справі №914/943/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Дане рішення мотивовано тим, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення прав позивача в частині сплати орендних платежів по договору оренди нерухомого майна №03/16-10/2020 від 16.10.2020 по періодах зазначених в позовній заяві (січень 2021 лише 40000,00 грн., березень 2021 - 25000 грн. замість 60000,00 грн., як передбачено договором). При цьому, судом першої інстанції вказано, що станом на дату подачі позову відповідачем сплачено 321 000,00 грн. орендних платежів і належних доказів в підтвердження того, що відповідач відмовляється виконувати умови договору позивачем не подано. Крім цього, зазначено, що оплата за останній місяць оренди, що проведена відповідачем є запорукою та гарантією у разі випадкового прострочення виконання зобов`язання.

Позивач - ФОП Вовк О.В., не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що таке прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник в своє обґрунтування посилається на те, що в договорі оренди не передбачено часткового виконання зобов`язання по внесені орендної плати , такого порядку не передбачено жодними додатковими угодами між сторонами, а отже належним виконанням зобов`язань по внесенню орендної плати відповідачем є повна оплата 60 000,00 грн. за поточний місяць оренди до 20 числа такого місяця. Вважає, що прострочення виконання зобов`язань по внесенню орендної плати слід відраховувати від 20.12.2020 і він сплив відповідно 22.02.2021, не дивлячись на те, що за лютий 2021 відповідачем було внесено повну суму орендної плати. Відтак вважає, що борг за грудень 2020 року та за січень 2021 року у сумі 35 000,00 грн. відповідачем погашено не було.

Також, скаржник вказує, що висновок місцевого господарського суду про те, що відповідачем за грудень-лютий 2021 року проведено оплату в якості погашення орендної плати в розмірі 245 000,00 грн., що на 5000,00 грн. перевищує передбачувану оплату за чотири місяці оренди, не підтверджується жодними доказами, оскільки відповідач не вказував такого у призначенні платежів

Скаржник зазначає, що протягом грудня 2020 року - квітня 2021 року відповідачем не в повній мірі вносилась орендна плата та не покривався існуючий станом на 10 січня 2021 рік борг по оплаті орендної плати, відтак в нього виникли законні підстави для розірвання договору оренди.

Також, скаржник звертає увагу на належність повідомлення відповідача про розірвання договору, а також на наявність порушеного права позивача відповідачем.

Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги - задоволити.

Відповідач - ФОП Назарко М.К., у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що в апеляційній скарзі вказані інші підстави позову, які не заявлялись в суді першої інстанції , а саме вказує, що у відповідача є заборгованість зі сплати орендної плати за грудень 2020 року, а також за квітень і травень 2021 року. В спростування даного зазначає, що на момент подання позивачем позову - 06.04.2021 у відповідача ще не виникло обов`язку, щодо сплати орендної плати за квітень - травень 2021 року, оскільки за умовами укладеного договору орендна плата сплачується до 20 числа місяця, за який здійснюється оплата. Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач не збільшував (не змінював) позовні вимоги. Щодо пояснень позивача про те, що суд повинен брати до уваги не тільки наявність заборгованості станом на момент подання позову, а й на момент розгляду справи по суті, не відповідає вимогам ГПК України та усталеній судовій практиці. Вважає, що наведений в апеляційній скарзі розрахунок сплати орендної плати та зарахування платежів не відповідає фактичним обставинам справи та доказам на їх підтвердження. Також , відповідач вказує на те, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок, щодо відсутності належного повідомлення відповідача про розірвання договору, а також, щодо відсутності порушеного права позивача. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач у відзиві вказує що він поніс та очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Попередній (орієнтовний) розрахунок становить 10 000,00 грн., в підтвердження чого подає договір про надання правової допомоги №27-08/2021 від 27.08.2021 та додаткову угоду від 19.10.2021.

01.11.2021 в канцелярію апеляційного суду від позивача поступила заява, б/н від 01.11.2021 про слухання справи без участі сторони справи, в якій просить слухати справу №914/943/21 без особистої участі сторони апелянта Фізичної особи - підприємця Вовка Олександра Васильовича та його представника. Вказує, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задоволити.

В судове засідання 03.11.2021 з`явився відповідач та його представник , які заперечили доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві. Пояснення представника позивача були заслухані в попередньому судовому засіданні 27.10.201.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.11.2021 в судових дебатах зазначив про те, що ним протягом п`яти днів, після ухвалення рішення суду, буде подано докази на підтвердження розміру понесених судових витрат.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін в попередньому судовому засіданні та представника відповідача в даному судовому засіданні, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 06 вересня 2021 року у справі №914/943/21 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Обставини справи:

16 жовтня 2020 року Фізичною особою - підприємцем Вовк Олександром Васильовичем та Фізичною особою - підприємцем Назарко Микола Корнельовичем укладено договір оренди нерухомого майна № 03/16-10/2020 від 16 жовтня 2020 року, який виготовлено на захищених нотаріальних бланках НМК № 552454; НМК № 562455; НМК 652456; НМК 552457, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О. А., зареєстровано в реєстрі під № 7637 (а.с.10-13).

Згідно п. 1.1 договору оренди на умовах та в порядку, визначених цим договором оренди, позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування (оренду) наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, загальною площею 149.8 (сто сорок дев`ять цілих вісім десятих) кв.м, що розташовані в підвалі та на першому поверсі будинку за адресою: місто Львів, вулиця Краківська, будинок №30, а саме: підвал (II) - площею 22,5 кв.м. зал (4) - площею 34,4 кв.м, зал (5) - 33 кв.м, підсобне приміщення (7а) - 10,9 кв.м, Зал (26-6) - площею 24,5 кв.м, підсобне приміщення (26-7) - площею 20,5 кв.м, санвузол (26-5) - площею 4 кв.м відповідно до технічного паспорту, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 02.07.2020 року, інвентаризаційна справа № 854, що надалі у цьому Договорі оренди іменується «Об`єкт оренди» (далі по тексту Нежитлове приміщення).

Вказане нежитлове приміщення належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування нежитлового приміщення укладеного від 22 вересня 2020 року, який виготовлено на захищених нотаріальних бланках НМВ № 789014; НМВ № 789013, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І. Р., зареєстровано в реєстрі № 2899 та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 225074045, який сформовано 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І. Р. (а.с.14-15, 16).

На підставі акту приймання-передачі від 19.10.2020 нежитлове приміщення передано відповідачу.

Згідно п. 3.1 договору оренди за користування нежитловим приміщенням відповідач сплачує позивачу оренду плату.

У відповідності до п. 3.2 Договору оренди розмір місячної орендної плати за користування об`єктом оренди становить: - в перші три роки дії договору оренди - 60 000 грн. за один місяць оренди; - в період четвертого року оренди 70 000 (сімдесят тисяч) гривень за один місяць оренди.

Згідно п. 3.6 договору оренди відповідач сплачує орендну плату за кожний поточний місяць оренди не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця, за який здійснюється оплата, шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок орендодавця або в інший погоджений між сторонами спосіб, не заборонений законодавством. Поточний місяць оренди обчислюється з дня підписання сторонами акту приймання-передачі нежитлового приміщення.

Згідно п. 3.9 Договору оренди до орендної плати не входить плата за комунальні послуги. Відповідач самостійно щомісячно оплачує комунальні послуги пропорційно до площі Нежитлового приміщення відносно загальної площі усіх приміщень, щодо яких надаються такі послуги, які безпосередньо пов`язані з нежитловим приміщенням, або які споживаються Відповідачем, в тому числі, але не виключно, послуг газопостачання, транспортування газу, за послуги розподілу газу, водопостачання та водовідведення, каналізації, електропостачання, центрального опалення, підігріву води, гарячого водопостачання, утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, телекомунікаційні послуги, послуги телефонного зв`язку, тощо (надалі комунальні послуги та експлуатаційні витрати), вартість плати за користування земельною ділянкою (яка стягується).

Пунктом 5.4.2 встановлено, що позивач має право у разі несплати орендарем орендної плати протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту спливу терміну, визначеного в п. 3.6 цього договору оренди, достроково розірвати договір оренди, письмово повідомивши про це орендаря за 10 (десять) календарних днів.

Сторони домовились, що орендар сплачує орендодавцю орендну плату за перший та останній поточні місяці оренди в розмірі 130000,00 (сто тридцять тисяч) гривень не пізніше 5 (п`яти) днів з моменту підписання цього договору.

Пункт 7.4 передбачає, що договір не може бути достроково розірваним (достроково припиненим) з ініціативи орендодавця (в односторонньому порядку) протягом усього строку дії цього Договору, окрім випадку, передбаченого в п. 5.4.2 цього Договору.

Позивачем до матеріалів справи долучено довідку від 05.04.2021 року №2 про наявність заборгованості по оплаті витрат на утримання будинку в розмірі 4845,43 грн. (а.с.22)

З заключної виписки за період з 01.08.2020 по 23.03.2021 вбачаються наступні проплати за договором оренди: - в листопаді в розмірі 100 000,00 грн.; - в грудні в розмірі 45 000,00 грн.; - в січні в розмірі 40 000,00 грн.; - в лютому в розмірі 60 000,00 грн.; - в березні в розмірі 25 000,00 грн.; - орендна плата за останній місяць складає 45 000,00; - орендна плата за квітень 12 000,00 грн. (а.с.23-31).

При цьому, позивач також вказує у позовній заяві, про те, що відповідач несвоєчасно та не в повній мірі вносить орендну плату, а саме: за оренду нежитлового приміщення за січень 2021 ним було внесено лише 40 000,00 грн. орендної плати, а за березень 2021 року 25 000,00 грн. в підтвердження чого посилається на заключну виписку за період з 01.08.2020 по 23.03.2021 по банківському рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач листом від 25.03.2021 року звертався з проханням про зменшення орендної плати (а.с.35).

Позивач в свою чергу звертався до відповідача з претензією від 29.03.2021, в якій висловив намір розірвання договору оренди нерухомого майна № 03/16-10/2020 від 16 жовтня 2020 року (а.с.32).

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено обставинами справи в сторін в даній справі виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди нерухомого майна №03/16-10/2020 від 16.10.2020. На підставі якого у відповідності до акту приймання-передачі від 19.10.2020 позивач передав відповідачу нежитлове приміщення.

Згідно вимог статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до частин 1 та 5 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п.3.1. договору встановлено, що за користування нежитловим приміщенням відповідач сплачує позивачу орендну плату. Нарахування орендної плати здійснюється з дня підписання акту до моменту закінчення строку дії договору.

У відповідності до п.3.2. договору оренди розмір місячної орендної плати за користування об`єктом оренди становить: в перші три роки дії договору оренди 60 000,00 грн. за один місяць оренди; в період четвертого року оренди 70 000, 00 грн.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, переплата за листопад місяць в розмірі 40 000,00 грн.

Позивач, як в суді першої так і апеляційної інстанції вказує на те, що відповідач не виконав зобов`язань по договору, шляхом внесення лише часткової оплати за січень та березень 2021 року. Однак при цьому, наявним є факт часткової проплати в грудні в розмірі 45 000,00 грн.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивач зараховує переплату здійснену в листопаді в рахунок погашення неоплаченої частини заборгованості в грудні.

В подальшому, вбачається, що за грудень - лютий 2021 року відповідачем проведено оплату в якості погашення орендної плати в розмірі 245 000,00 грн. що на 5 000 грн. перевищує передбачувану оплату за чотири місяці.

Щодо орендної плати за березень, то місцевим господарським судом вірно зазначено, що відповідно до п.5.4.2. не сплив строк в 60 календарних днів, з моменту спливу терміну визначеного в п.3.6. договору.

Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, на те, що позивач (скаржник) в апеляційній скарзі змінює підстави позову та вказує, що у відповідача є заборгованість зі сплати орендної плати за грудень 2020, а також за квітень і травень 2021 року.

У відповідності до ч.5 ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Виходячи із сформульованих позивачем позовних вимог, предметом розгляду даної справи у суді першої інстанції було розірвання договору нерухомого майна № 03/16-10/2020 від 16 жовтня 2020 року з підстави несплати орендної плати відповідачем протягом 60 днів, а саме несвоєчасна та неповна сплата орендних платежів за січень - березень 2021 року. Позивач не заявляв в суді першої інстанції позовні вимоги з підстав несвоєчасної чи не в повній мірі оплати відповідачем орендної плати за грудень 2020 року, а також за квітень - травень 2021 року. Слід зазначити, що на момент подання позову 06.04.20212 у відповідача, ще не виникло обов`язку, щодо сплати орендної плати за квітень - травень 2021 року, оскільки за умовами договору орендна плата сплачується до 20 числа місяця, за який здійснюється оплата.

Пояснення позивача (скаржника) викладені в апеляційній скарзі про те, що суд повинен брати до уваги не тільки наявність заборгованості станом на момент подання позову , а й на момент розгляду справи по суті, не відповідає вимогам ГПК України та усталеній судовій практиці.

Щодо відсутності належного повідомлення відповідача про розірвання договору, а також щодо відсутності порушеного права позивача, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до п.5.4.2. договору нерухомого майна № 03/16-10/2020 від 16 жовтня 2020 року встановлено, що у разі несплати орендарем орендної плати протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту спливу терміну, ати значеного в п.3.6 цього договору , орендодавець має право достроково розірвати договір , письмово повідомивши про це орендаря за 10 (десять) календарних днів.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що він письмово повідомивши орендаря (відповідача) про розірвання договору за 10 (десять) календарних днів.

Щодо претензії від 29.03.2021 , яку позивач вважає таким повідомленням, то судова колегія вказує, що даний документ не містить повідомлення про розірвання договору , а мвиключно про «намір» його розірвати; не містить відомостей щодо дати розірвання договору , що відповідно унеможливлює обчислення 10 (десяти) календарних днів.

Несплата комунальних платежів не є підставою для розірвання договору , а наявна довідка про наявність такої заборгованості не містить прив`язки до об`єкта нерухомості (а.с.22).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Місцевим господарським судом вірно вказано, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

За обставинами справи, місцевим господарським судом зроблено вірний висновок про безпідставність твердження позивача про позбавлення його значною мірою того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки станом на дату подачі позову відповідачем оплачено 321 000,00 грн. орендних платежів. Належних доказів на підтвердження того, що відповідач відмовляється виконувати умови договору позивачем не представлено, ні суду першої ні апеляційної інстанцій.

Крім того, оплата за останній місяць оренди, що проведена відповідачем, є запорукою та гарантією у разі випадкового прострочення виконання зобов`язання.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 06 вересня 2021 року у справі №914/943/21 з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 06 вересня 2021 року у справі №914/943/21 належить залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Вовк Олександра Васильовича - без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Вовк Олександра Васильовича, б/н від 28.09.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3294/21 від 29.09.2021) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 06.09.2021 у справі №914/943/21 - без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на Фізичну особу - підприємця Вовк О.В.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Матеріали справи №914/943/21 повернути Господарському суду Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 15.11.2021.

Головуючий суддя І.Б.Малех

Суддя Т.Б.Бонк

Суддя О.В.Зварич