РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2021Справа № 910/11085/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 753 602,40 грн.

Суддя Борисенко І.І.

За участю представників сторін: без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення коштів у розмірі 753 602,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив зобов`язання за договором поставки № 17371/53-124-01-21-14098 від 24.03.2021 р. в частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників спору.

09.08.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити. Вказував на вкрай тяжке матеріальне становище підприємства.

17.08.2021 позивач подав відповідь на відзив, у якому вказав про безпідставність доводів відповідача викладених у відзиві на позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив, відповідь на відзив та додані до них докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) було укладено договір поставки № 17371/53-124-01-21-14098.

Згідно п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти і платити товар, згідно з найменуванням, виробником, кількістю, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються у Специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору) , та є невід`ємною частиною договору

Відповідно до п. 1.2 Договору, предметом поставки по даному договору є Товар: код 19510000-4 згідно ДК 021-2015 (гумові вироби).

Відповідно до п. 4.1 Договору, ціна товару становить 753 602,40 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 Договору, строк поставки становить протягом 60 днів з дати укладення сторонами Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору, оплату за поставлений товар Покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад Вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого Товару вимогам Договору щодо його кількості та якості.

Як слідує з матеріалів справи, та відповідачем не заперечується позивачем 19.04.2021 був поставлений відповідачу товар за Договором поставки № 17371/53-124-01-21-14098 на загальну суму 753 602,40 грн., що підтверджується видатковою накладною № 11 від 19.04.2021 р.

Суд відзначає, що вказана видаткова накладна підписана в двосторонньому порядку, без претензій до кількості чи якості.

Факт поставки Відповідачу продукції підтверджується вищевказаною видатковою накладною на суму 753 602,40 грн., які підписані позивачем та відповідачем.

Отже, як встановлено судом, Позивачем було виконане зобов`язання за Договором та поставлено Відповідачу Товар на загальну суму 753 602,40 грн.

Отримавши Товар за Договором, у Відповідача перед Позивачем, згідно умов Договору та відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, виникли зобов`язання по оплаті грошових коштів за отриманий Товар на загальну суму 753 602,40 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК України відповідачем не надано суду доказів належної оплати за одержаний товар на суму 753 602,40 грн.

Таким чином, станом на час розгляду справи Відповідач має заборгованість перед Позивачем по Договору поставки року в розмірі 753 602,40 грн.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За статтею 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 753 602,40 грн. доведений суду належним чином.

Строк оплати з умовами договору є таким, що настав.

Суд відхиляє посилання відповідача на скрутне матеріальне становище, а також судовий розгляд справи № 910/9796/19 за позовом ДП «НАЕК «Енергоатом» з ДП «Енергоринок» заборгованості, як поважність не виконання обов`язку по оплаті товару за договором поставки, з огляду на наступне.

Так, суд зазначає, що договір поставки між позивачем та відповідачем укладений 24.03.2021, отже будучи обізнаним про реальне фінансове становище та можливість виконання взятих на себе зобов`язань, відповідач не був позбавлений можливості зменшити обсяги закупівлі товару у межах реальних видатків.

Також, твердження відповідача про запровадження з 01.07.2019 нової моделі функціонування оптового ринку електроенергії, настання кризової економічної ситуації у ДП НАЕК «Енергоатом» та непогашена заборгованість ДП «Гарантований покупець» перед ДП НАЕК «Енергоатом» не є в розумінні ст. 617 ЦПК України обставинами для невиконання своїх грошових зобов`язань за Договором.

Більше того, відповідно до Розділу 7 спірного договору «Форс - мажорні обставини» (п. 7.2) зазначено, що сторона, для якої склались неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана письмово повідомити іншу сторону про настання або припинення форс мажорних обставин не пізніше 3 днів з моменту їх настання або припинення.

Згідно п. 7.5 Договору, доказом настання форс мажорних обставин та строку їх дії є Сертифікат ТПП України.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача про настання форс - мажорних обставин чи наявність Сертифікату ТПП України.

За таких обставин, слід дійти висновку, що форс - мажорних обставин не існувало.

Отже, за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 753 602,40 грн. боргу.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атома енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код за ) в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еласт Атом» (03062, м. Київ, вул. Нивська, 4-Г, код за ) 753 602 (сімсот п`ятдесят три тисячі шістсот дві) грн. 40 коп. та 11 304 (одинадцять тисяч триста чотири) грн. 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко