УХВАЛА

м. Київ

18.11.2021Справа № 910/18702/21

Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Довірена особа" про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, яка може отримати статус учасника справи: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго",

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Довірена особа" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд заборонити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вчиняти дії щодо перешкоджання, обмеження, блокування постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку за адресою буд. №14, вул.Корольова (квартири 72-169), в м.Києві на час врегулювання договірних відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Довірена особа" щодо постачання теплової енергії до буд. №14 по вул.Корольова (квартири 72-169) в м.Києві .

Як зазначає заявник, підставою для звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову є те, що Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" затягує укладення із заявником колективного договору про надання комунальної послуги з постачання теплової енергії до буд. №14 по вул.Корольова (квартири 72-169) в м.Києві під надуманими приводами, вимагаючи довіреності кожного співвласника та посилаючись на нерозуміння змісту повноважень довіреності співвласника, що у свою чергу ставить під загрозу зриву подачу теплової енергії у вказаний будинок в опалювальний період.

За наведених обставин заявник має намір подати позов про визнання договору укладеним в редакції позивача, що є обов`язковим в силу вимог ст.ст.13,14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Однак, звертаючись до суду із даною заявою, заявник не надав жодних доказів вчинення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" будь-яких реальних дій, спрямованих на перешкоджання, обмеження чи блокування постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку буд. №14 по вул.Корольова (квартири 72-169) в м.Києві .

Суд зауважує, що у разі задоволення позову про визнання договору укладеним, вчинена судом заборона не призведе до відновлення порушеного права на укладення такого договору, тим більше, що заявник ніяким чином не підтвердив що Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вчиняє дій спрямовані на перешкоджання, обмеження чи блокування постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку буд. №14 по вул.Корольова (квартири 72-169) в м.Києві .

Тобто, запропонований захід забезпечення вимог не забезпечує майбутній предмет позову, оскільки відсутній зв`язок між запропонованим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Довірена особа" фактично ґрунтується на припущеннях.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Довірена особа" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Довірена особа" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Ю.М.Смирнова