ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 Справа № 917/425/21

за позовною заявою Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України", 37862, Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 3,

до відповідача Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", 36002, м.Полтава, вул. Старий Поділ, 5,

про визнання недійсним та скасування рішення комісії Хорольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" оформленого протоколом №00002843 від 16.12.2020 року, по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Розглядається позовна заява Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання недійсним та скасування рішення комісії Хорольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" оформленого протоколом №00002843 від 16.12.2020 року, по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою від 29.03.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень -5 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 10 днів з дати отримання відзиву.

Про відкриття провадження у справі сторони повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями та поданими ними заявами по суті справи.

Зазначена ухвала отримана представником позивача 03.04.2021 та представником відповідача 05.04.2021.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його недоведеність.

Позивач у відповіді на відзив наполягає на задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надано.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В зв`язку з введенням карантину для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, прийняття рішення судом відкладалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Між Державним підприємством «Дослідне господарство імені 9 січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» та Відкритим акціонерним товариством «Полтаваобленерго» укладено Договір про постачання електричної енергії № 254 від 20.10.2008 року (надалі-Договір).

Відповідно до п. 1 Договору постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 751 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точка продажу електричної енергії визначена на межі балансової належності електричних мереж Постачальника та Споживача згідно з додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» (для субспоживача - на межі балансової належності Постачальника та основного споживача).

Представниками Хорольської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» 19.11.2020 року за участю споживача відповідального по електробезпеці Державного підприємства «Дослідне господарство імені 9 січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «ДГ імені 9 січня», позивач) проведено перевірку об`єкту електропостачання тракторної бригади -1, с. Ялосовецьке, Хорольський район Полтавська область.

За результатами перевірки виявлено ознаки порушення підприємством п.2.3.4, п.5.5.5.8, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 - лічильник електроенергії демонтований без дозволу ППКО, про що було складено відповідний акт № 00002843 від 19.11.2020 р.

Разом з тим, складено акт виміру зразка дроту згідно акту про порушення споживачем Правил та акт тимчасового збереження речового доказу від 19.11.2020, яким вилучено зразки дроту.

Рішенням комісії Хорольської філії AT «Полтаваобленерго» від 16.12.2020 р. по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ, вирішено, що даний акт підлягає розрахунку згідно п. 8.4.10 ПРРЕЕ та Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами.

Відповідно до розрахунку, здійсненого Хорольською філії AT «Полтаваобленерго» згідно з протоколом №4/00002843 від 16.12.2020 p., вартість недорахованої енергії за період з 01.07.2020 р. по 01.12.2020 р. становить 120408,28 грн.

Звернувшись до суду з позовною заявою позивач вважає рішення комісії Хорольської філії AT «Полтаваобленерго», оформлені протоколом № 00002843 від 16.12.2020 року по розгляду Акту про порушення споживачем ПРРЕЕ безпідставним, необгрунтованим, таким, що порушує його права та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Під час перевірки представниками відповідача встановлено відсутність лічильника електричної енергії, який демонтовано без дозволу ППКО. Проте, під час перевірки виявлено крадіжку невідомими особами електричного лічильника №62Я577.

Позивач зазначає, що прийшовши разом з представниками відповідача на перевірку, - виявили відсутність електричного лічильника, відразу викликали поліцію та подали відповідну заяву про крадіжку майна (про що свідчить витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань).

При цьому, позивач відмічає, що приміщення тракторної бригади-1 в с. Ялосовецьке не використовується з 2017 року, про що керівництвом ДП «ДГ імені 9 січня» видано відповідний наказ від 22 серпня 2017 року № 89.

За даними позовної заяви в період часу з 30.10.2020 року по 19.11.2020 року невідома особа, перебуваючи на території непрацюючої тракторної бригади, через вікно проникла до приміщення, де здійснила крадіжку електрообладнання. Тобто, на переконання позивача, під час перевірки фактично не було виявлено пошкоджень ЗВТ, втручання в роботу ЗВТ, пошкоджень наявних пломб, безоблікового використання електричної енергії та інших порушень передбачених ПРРЕЕ.

Застосовуючи фінансово-господарську санкцію відносно позивача, відповідачем прийнято рішення про донарахування за період з 16.07.2020 року по 19.11.2020 року. В протоколі засідання комісії Хорольської філії AT «Полтаваобленерго» від 16.12.2020 р. зазначено дату останнього контрольного огляду точки обліку- 16.07.2020 р. Позивач вказує, що дане не відповідає дійсності, адже, жодної перевірки точки обліку саме 16.07.2020 р. не проводилось. Самостійно представники відповідача здійснити перевірку не мали можливості з огляду на те, що приміщення останні роки не використовується, двері де знаходився лічильник, щільно забиті дошками і без демонтажу дошок здійснити перевірку лічильника не можливо.

За викладеного, позивач називає дані щодо останнього контрольного огляду точки обліку надуманими, такими, що не підтверджені жодним документом та не відповідають дійсності.

Окрім того, позивачем зазначено, що представниками відповідача опломбовано лічильник з показником розрахункового приладу обліку - 008131, про що свідчить акт про пломбування засобів обліку електричної енергії від 03.11.2017 р. Щомісячно позивачем направляється звіт про покази засобів обліку відповідачу. Відповідно покази засобів обліку, як поточні так і попередні, однакові -8131.

Отже, позивач стверджує, що порушення, зафіксоване у Акті про порушення № 00002743 від

19.11.2019 року сталося не з вини споживача - ДП «ДГ імені 9 січня».

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним та скасувати рішення комісії Хорольської АТ "Полтаваобленерго", оформлене протоколом № 00002843 від 16.12.2020, по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ.

Відповідач у відзиві просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

Відкрите акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Хорольської філії (далі-відповідач та/або Постачальник, Оператор систем розподілу) на підставі Договору про постачання електроенергії № 245 від 20.10.2008 р. (далі - Договір № 245) постачало електричну енергію на об`єкти Споживача (позивач), вказані в Додатку №3 до Договору №245.

Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів, що відбулися 20.04.2011 року, форма і назва Постачальника були змінені з «Відкрите акціонерне товариство «Полтаваобленерго» на «публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго». Надалі, згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів, які відбулися 17 квітня 2019 були змінені найменування публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на акціонерне товариство «Полтаваобленерго» та тип акціонерного товариства з «публічного» на «приватне», зміни чинні з 18.04.2019 року. (Витяг з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань додається).

У своїх взаємовідносинах Постачальник та Споживач електричної енергії керувались чинним законодавством України, «Правилами користування електричною енергією», затвердженими Постановою від 31.07.1996 р. №28 зі змінами та доповненнями (далі ПКЕЕ до втрати ними чинності), та Договором про постачання електричної енергії № 245.

Відповідно до умов Договору № 245 та положень ПКЕЕ, Постачальник електричної енергії продавав електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачував постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснював інші платежі згідно з умовами договору.

Пунктом 1.1. ПКЕЕ передбачалось, що ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами. При цьому, дія цих Правил поширювалась на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

11.06.2017 року прийнято Закон України «Про ринок електричної енергії» (далі -Закон). За цим Законом змінено засади регулювання взаємовідносин між споживачами електричної енергії (фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами) з електропостачальниками, операторами систем розподілу та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону, державне регулювання електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Пунктом 72 частини першої статті 1 Закону встановлено, що Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до положень частини другої статті 2 Закону, Регулятором затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 Кодекс систем розподілу (далі - КСР); постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ); постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 - Кодекс комерційного обліку електричної енергії (далі - ККО), дані нормативні акти регулюють основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними.

Постановою НКРЕКП від 16.11.2018р. №1442 ПАТ «Полтаваобленерго» видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, та анульована ліцензія на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з 01.01.2019 року.

Враховуючи викладене, ПАТ «Полтаваобленерго» здійснювало постачання електричної енергії за регульованим тарифом до 31.12.2018 року включно.

На виконання постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», Споживачем була підписана «Заява-приєднання умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» 28.12.2018 року (далі- «Заява»), «Заява» сформована по всім точкам обліку електричної енергії Споживача, електроустановки якого приєднані до системи розподілу електричної енергіі «Полтаваобленерго».?

На виконання пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, оператори систем розподілу у разі відокремлення є правонаступниками в частині прав та обов`язків, зокрема пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Відповідач зазначає, що 19 листопада 2020 року при перевірці працівниками групи технічного аудиту Хорольської АТ «Полтаваобленерго» - Левченком С.В., Лисенком В.В., дотримання споживачами ПРРЕЕ на об`єкті «тракторна бригада №1» в с. Ялосовецьке, був виявлений факт порушення позивачем п. 2.3.4, п. 5.5.5., п. 8.2.4. ПРРЕЕ, п. 11.9.1., п. 11.9.2. КСР, а саме - лічильник електричної енергії демонтовано без дозволу ППКО.

Отже, за даними відповідача, виявлене порушення ПРРЕЕ полягало в тому, що на об`єкті позивача за адресою: с.Ялосовецьке, Полтавська область, найменування об`єкту згідно умов Додатку №3 до Договору №245 та «Заяви»: «Тракторна бригада - 1» «було виявлено порушення ПРРЕЕ, яке було на думку відповідача належним чином зафіксоване і оформлене працівниками AT Полтаваобленерго" шляхом письмового складання Акту про порушення №00002843, як це передбачено п. 8.2.4., 8.2.5 ПРРЕЕ, а саме: у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.?

У відзиві відповідач вказує, що з поданих позивачем доказів, не вбачає підстав для скасування рішення комісії, оформленого на підставі згаданого Акту. Акт про пломбування засобів обліку електричної енергії за об`єктом «Тракторна бригада-1» в с. Ялосовецьке складений 03.11.2017р., наявний в матеріалах справи та його складення не заперечується позивачем, а відповідно, за висновком відповідача, Державне підприємство «Дослідне господарство імені 9 січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України взяло на себе відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, та було зобов`язане забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб.

На переконання відповідача, ним виконано усі вимоги глави 8.4 Розділу VIII ПРРЕЕ при встановленні причетності Споживача до виявленого порушення на засіданні комісії з розгляду Акту та при визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Акт №00002843 від 19.11.2020 р. про порушення ПРРЕЕ розглядався 16.12.2020 р. на засіданні Комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ Хорольської філії АТ «Полтаваобленерго». На засідання комісії представник Споживача не з`явився. Рішення комісії з розгляду актів було оформлено належним чином відповідним Протоколом.

За результатами розгляду акту, на засіданні комісії встановлено причетність споживача до виявленого порушення ПРРЕЕ, та проведено відповідні розрахунки обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, про що складено письмовий Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії до Акту про порушення ПРРЕЕ №00002843 від 19.12.2020 р. (далі по тексту - Розрахунок), який додається.

Згідно розрахунку відповідача, вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ складає 120 408 грн. 28 коп. Вартість реактивної електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Споживачем ПРРЕЕ складає 1 606 грн.20 коп.

З врахуванням викладеного у відзиві, відповідач зазначає, що ним не було порушено вимоги ПРРЕЕ при складенні і оформленні Протоколу засідання комісії з розгляду Акту порушення ПРРЕЕ №00002843 від 19.11.2020 року, в зв`язку з чим, вважає, що рішення комісії Хорольської філії AT «Полтаваобленерго», оформлене протоколом, скасуванню не підлягає.

У відповіді на відзив позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. При цьому вказує про факт крадіжки електрообладнання, в зв`язку чим, на переконання позивача, під час перевірки фактично не було виявлено пошкоджень ЗВТ, втручання в роботу ЗВТ, пошкоджень наявних пломб, безоблікового використання електричної енергії та інших порушень передбачених ПРРЕЕ.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 ГК України), у даному випадку, в сфері електроенергетики.

Судом встановлено, що між сторонами укладено Договір про постачання електричної енергії № 254 від 20.10.2008 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Пунктом 4.2.3. Договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану відповідно до діючої Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушення, у разі таких дій споживача:

- самовільне внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття або пошкодження пломб засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених методикою, ПКЕЕ.

В п. 2.1. Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312 (Правила), ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до п.п. 4 п. 5.1.1 Правил, оператор системи має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

Частиною 3 п. 2.3.3 Правил встановлено, що розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проектних рішень.

Пунктом 7.4. Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що засіб вимірювальної техніки має бути опломбований на затискній кришці пломбою 111 1КО. Пломби з тавром ППКО мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, важелі і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, усі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку.

Відповідно до п. 2.3.4. Правил, відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Відповідно до п. 8.2.4. Правил, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Пунктом 8.2.5. Правил визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Згідно положень п. 8.2.6. Правил, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Представниками Хорольської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» 19.11.2020 року за участю споживача відповідального по електробезпеці Державного підприємства «Дослідне господарство імені 9 січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «ДГ імені 9 січня», позивач) проведено перевірку об`єкту електропостачання тракторної бригади -1, с. Ялосовецьке, Хорольський район Полтавська область.

За результатами перевірки виявлено ознаки порушення підприємством п.2.3.4, п.5.5.5.8, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 - лічильник електроенергії демонтований без дозволу ППКО, про що було складено відповідний акт № 00002843 від 19.11.2020 р.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що під час перевірки представниками сторін встановлено відсутність лічильника електричної енергії, про що подано відповідну заяву про крадіжку майна (підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Матеріали справи не містять доказів, які встановлюють факт вчинення позивачем правопорушення у сфері електроенергетики, зокрема, порушення п.2.3.4, п.5.5.5.8, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 - лічильник електроенергії демонтований без дозволу ППКО, що зафіксовано в акті про порушення №00002843 від 19.11.2021 року, а відтак доводи відповідача є необгрунтовані.

Отже, заперечення відповідача не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої - четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення комісії Хорольської філії Акціонерного товариства "Полтваобленерго" оформлене протоколом №00002843 від 16.12.2020 року, по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ.

3. Скасувати рішення комісії Хорольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", оформлене протоколом №00002843 від 16.12.2020, по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36002, м.Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство імені 9 січня" Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" (37862, Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 3, ) 4540,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.