РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2021Справа № 910/9013/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 299713,75 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПРаТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА») до акціонерного товариства (далі - АТ) «Українська залізниця» про стягнення 299713,75 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач прострочив терміни доставки вантажів.

Суд відкрив провадження у справі № 910/9013/21 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач визнав позов частково. На думку відповідача, позивач безпідставно заявив:

- 34312,00 грн штрафу за прострочення доставки вагонів № 56046709 (накладна № 45652054), № 60789351 (накладна 45652062), № 63253314 (накладна 45652070), оскільки відсутнє прострочення;

- 682,52 грн штрафу, оскільки позивач впродовж доби після повідомлення про прибуття вантажу не вивіз із станції вагон № 94395043 по накладній № 53404927 від 08.03.2021, вагон № 94366424 по накладній № 53405098 від 08.03.2021, вагон № 54217336 по накладній № 53408480 від 13.03.2021, вагони №№ 94349834, 94814126 по накладній № 53408571 від 08.03.2021, вагони №№ 94491461, 95333498, 90974684 по накладній № 53408589 від 08.03.2021, вагон № 54211198 по накладній № 53408605 від 08.03.2021, вагон № 54212592 по накладній № 53408613 від 08.03.2021, вагон № 54217344 по накладній № 53408720 від 08.03.2021, що підтверджується відповідними актом загальної форми ГУ-23 №1-60 від 15.03.2021 та пам`яткою на подавання вагонів форми ГУ-45 №785 від 13.03.2021;

- 5995,07 грн штрафу, оскільки вагон № 56840234 по накладній № 45467602 від 04.03.2021, вагон № 52542701 по накладній № 45523537 від 05.03.2021, вагони №№ 65399115, 67148254, 61668059 по накладній № 45523685 від 05.03.2021, внаслідок порушення п. 6 договору, затримано на станції прибуття Маріуполь-Сортувальний Дон.зал. (акт загальної форми ГУ-23 №1-58 від 12.03.2021 та пам`ятка на подавання вагонів форми ГУ-45 №762 від 11.03.2021).

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що його розрахунок є арифметично вірним. Позивач своєчасно вивіз вагони зі станції, що підтверджується відповідними відмітками залізниці в накладних №№ 53404927, 53405098, 53408480, 53408571, 53408589, 53408605, 53408613, 53408720. Акти про затримку вагонів та пам`ятки про надання вагонів від 12.03.2021, на які посилається відповідач, не стосуються спірних накладних, оскільки в них зазначена дата «12.03.2021», а як свідчать накладні №№ 53404927, 53405098, 53408480, 53408571, 53408589, 53408605, 53408613, 53408720 вантаж прибув за зазначеними накладними 13.03.2021 у зв`язку з чим викликають сумніві в їх реальності. Акти про затримку вагонів та пам`ятки про надання вагонів, на які посилається відповідач, не спростовують дату прибуття вантажу та його видачі.

Відповідач подав заяву про зменшення розміру неустойки, оскільки відповідач знаходиться в скрутному фінансовому стані; є збитковим підприємством; в його діях відсутній прямий умисел на порушення зобов`язання.

Позивач заперечив проти зменшення неустойки з огляду на таке.

Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2020 рік регіональної філії «Донецька залізниця», доданий відповідачем до заяви про зменшення неустойки, не свідчить про збитковість юридичної особи - акціонерного товариства «Українська залізниця», яке є відповідачем у справі.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності, а економічна ситуація в країні в рівній мірі впливає на фінансовий стан обох контрагентів за договором перевезення вантажу.

Також позивач зазначив, що перевезення вантажу здійснювались виключно на підконтрольній українській владі території.

Безпідставними є доводи відповідача, що порушення зобов`язання сталося через використання ділянки залізниці із резервною колією між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря, що має невелику пропускну здатність, оскільки зазначена обставина була відома відповідачеві до укладення договору перевезення. Провізна плата та термін доставки визначались виходячи з фактично визначеної відстані.

Також позивач зазначив, що ділянка між станціями Волноваха - Камиш-Зоря протяжністю 84 км є незначною частиною маршруту перевезення вантажу від станції вантажовідправника до ст. Сартана (ПРаТ «МК «Азовсталь»), тоді як весь маршрут перевезення може бути - 734, 653, 616, 683, 1324, 1135, 1104 км и т.д., який є задовільним та придатним для безперешкодної експлуатації.

Крім того відповідач не надав відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, який би був підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Протягом березня 2021 року АТ «Укрзалізниця» (далі - відповідач) здійснило на адресу ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (далі - позивач) доставку вантажів (сировини для металургійного виробництва) по залізничним накладним: №№ «осн.32297756, дос.32307167», «осн.32316994, дос.45390093», «осн.38699773, дос.38709473, дос.32274243», «осн.39502869 дос.32555633», 40757015, 40767089, 40767097, 40768020, 40768145, 40771479, 40771487, 40771495, 40774549, 40814451, 40814469, 40814477, 40815458, 40815466, 40816076, 40816084, 40818858, 40820532, 40820540, 40820557, 40820573, 40820581, 40820599, 40842213, 40848525, 40848590, 40853715, 40853731, 40853772, 40854184, 40859274, 41160862, 41227653, 41314600, 43004019, 43233261, 44972685, 44998508, «осн.45018041, дос.45293404», 45036688, «осн.45036688, осн.53281424», «осн.45036688, дос.53281424, дос.53288601», 45036696, «осн.45042090, дос.45299492», 45077922, «осн.45123106, дос.45162286», «осн.45123734, дос.45162260», «осн.45123759, дос.45162278», «осн.45123775, дос.45162252, дос.53281325», 45151586, 45162815, 45165461, 45165487, 45165495, 45170149, 45182045, 45183522, 45225166, 45244050, «осн.45256369, дос.45300753, дос.45354420», 45267788, «осн.45278777, дос.53289138», «осн.45319290, дос.45324936», «осн.45350188, дос.45370731», «осн.45383841, дос.45384724», «осн.45439858, дос.53353595», 45451804, 45467602, «осн.45501798, дос.45446903», 45523537, 45523685, 45652054, 45652062, 45652070, 45745783, 45927175, «осн.47742317, дос.47743356», «осн.47928882, дос.47945456», «осн.52831989, дос.47519087», 53165981, 53169983, 53175006, 53188645, 53188652, 53208062, 53208070, 53209615, 53216883, 53225009, 53234472, 53239612, 53256418, 53256467, 53256475, 53256665, 53257515, 53257770, 53258893, 53258935, 53258976, 53260238, 53260253, 53260279, 53275699, 53290532, 53404927, 53405098,53408480, 53408571, 53408589, 53408605, 53408613, 53408720.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 2 статті 908 ЦК України, пунктом 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами, транспортними уставами та іншими нормативно-правовими актами і правилами.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. Згідно з п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Відповідно до ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідач визнав, що частину вантажу доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки.

За правилами ч. 1 ст.75 ГПК України, обставини які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Спірними є вимоги про стягнення 40989,59 грн штрафу. Вирішуючи спір в цій частині суд виходить з такого.

Оскільки в накладних номери 45652054, 45652062, 45652070 містяться відмітки, що це маршрутний поїзд (графа 63, 7 накладних (верхній правий кут), на підставі вимог п. 1.1 Правил, термін доставки маршрутної відправки розраховується як 320 км за 1 добу, а не 200 км, як зазначає відповідач.

Згідно з накладними номери 45652054, 45652062, 45652070 тарифна відстань складає 614 км (графа 30), вантаж прийнятий залізницею до перевезення 09.03.2021 (графа 56), дата доставки вантажу - 15.03.2021 (графа 51), тобто вантаж був у дорозі 5 діб.

Нормативний строк доставки 3 доби (320 км х 2 доби = 640 км (тарифна відстань в накладних складає 614 км) + 1 доба (обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення).

Тобто, прострочення доставки за накладними номери 45652054, 45652062, 45652070 складає 2 доби (10% провізної плати).

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 34312,00 грн штрафу обґрунтовані та підлягають задоволенню

Також обґрунтовані вимоги позивача про стягнення з відповідача 682,52 грн штрафу по накладних номери 53404927, 53405098, 53408480, 53408571, 53408589, 53408605, 53408613, 53408720 та 5995,07 грн по накладних номери 45467602, 45523537, 45523685, оскільки відмітки на цих накладних свідчать про своєчасне отримання вантажу позивачем - протягом доби після повідомлення про прибуття вантажу.

Так, в накладних:

- номери 53404927, 53405098, 53408480, 53408571, 53408589, 53408605, 53408613, 53408720 - в графі 49 «Відмітки залізниці» «Одержувача повідомлено 13.03.2021 в 1-40 ОСОБА_1 ЕЦП 13.03.2021», в графі 53 «Підтвердження одержання вантажу» зазначено «Довіреність №4746 від 01.03.2021, паспорт НОМЕР_1 ОСОБА_2 ЕЦП 13.03.2021 03:06», в графі 51 «Календарний штемпель прибуття вантажу» стоїть дата 13.03.2021, а в графі «Календарний штемпель видачі вантажу» стоїть також дата 13.03.2021.

- № 45467602 в графі 49 «Відмітки залізниці» «Одержувача повідомлено 11.03.2021 в 8-40 ОСОБА_1 ЕЦП 11.03.2021», в графі 53 «Підтвердження одержання вантажу» зазначено «Довіреність №4753 від 01.03.2021, паспорт НОМЕР_2 ОСОБА_3 ЕЦП 12.03.2021 15:27», № НОМЕР_3 в графі 49 «Відмітки залізниці» «Одержувача повідомлено 11.03.2021 в 8-40 ОСОБА_1 ЕЦП 11.03.2021», в графі 53 «Підтвердження одержання вантажу» зазначено «Довіреність №4753 від 01.03.2021, паспорт НОМЕР_2 ОСОБА_3 ЕЦП 12.03.2021 15:41», № 45523685 в графі 49 «Відмітки залізниці» «Одержувача повідомлено 11.03.2021 в 8-40 Васильченко Олена Миколаївна ЕЦП 11.03.2021», в графі 53 «Підтвердження одержання вантажу» зазначено «Довіреність 4753 від 01.03.2021, паспорт НОМЕР_2 ОСОБА_3 ЕЦП 12.03.2021 15:42». В графі 51 «Календарний штемпель прибуття вантажу» накладних 45467602, 45523537, 45523685 стоїть дата 11.03.2021, а в графі «Календарний штемпель видачі вантажу» стоїть дата 12.03.2021.

Суд не приймає до уваги акти про затримку вагонів та пам`ятки про надання вагонів оскільки ці докази не спростовують дати прибуття вантажу та дати його видачі.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання можливості зменшення розміру неустойки, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до норм чинного законодавства, зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, є правом, а не обов`язком суду.

Водночас, наведені відповідачем обставини не є тими винятковими обставинами, які, на думку суду, можуть бути покладені в основу рішення про зменшення розміру неустойки.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач надав належні докази понесення 7922,38 грн витрат на професійну правничу допомогу (договір № 845 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 30.03.2018, акт приймання-передачі наданих послуг від 02.07.2021, розрахунок розміру винагороди від 02.07.2021, ордер, свідоцтво).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (4495,71 грн судового збору та 7922,38 грн витрат на професійну правничу допомогу) покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, код 40075815) на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (вул. Левченка, 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87504, код 00191129) 299713,75 грн штрафу, 4495,71 грн судового збору, 7922,38 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун