РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2947/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Яковенко В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Інвест" (м. Харків)
про стягнення 51799,32 грн,
за участю представників:

позивача Панасейко О.Ю.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Інвест" (відповідач), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Інвест" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість у сумі 51799,32 грн, з яких: 44752,48 грн вартість спожитої теплової енергії по договору купівлі-продажу теплової енергії №3900 від 01.10.2008, що утворилась з жовтня 2017 року по березень 2021 року; 2060,23 грн 3% річних за період з 01.09.2018 по 19.05.2021; 4867,71 грн інфляційні втрати за період з 01.09.2018 по 19.05.2021; 118,90 грн пені за період з 29.03.2021 по 19.05.2021. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №3900 від 01.10.2008 щодо оплати спожитої теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.08.2021 судом було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 20.09.2021 об 11:30 год.

Протокольною ухвалою суду від 20.09.2021 відкладено підготовче засідання на 29.09.2021 об 11:30 год.

Протокольною ухвалою суду від 29.09.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 13.10.2021 об 11:30 год, про що повідомлено учасників справи ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.10.2021 учасників справи викликано в підготовче засідання для участі в розгляді справи на 28.10.2021 об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.10.2021 сторін повідомлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.11.2021 об 11:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Оскільки неявка у судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в ній матеріалами, як то передбачено ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.10.2008 між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Інвест" (надалі - споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії №3900 (надалі - договір), за яким теплопостачальна організація зобов`язується постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року;

- технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Згідно з п. 6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

У відповідності до п. 6.4 договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює:

- до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку;

- до 28-го числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладів обліку.

Згідно з п. 6.10 договору споживач з 12 по 15 число місяця, наступного за розрахунковим, отримує від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період:

- рахунок-фактуру;

- акт звіряння розрахунків.

По одному примірнику оформлених актів споживач повертає теплопостачальній організації через 10 днів після їх отримання

Відповідно до п. 10 договору, він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2009 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2017 - 2021 років позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення з жовтня 2017 р по березень 2021 р підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів.

Як зазначає позивач, вищезазначені приміщення обладнані приладами обліку, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався згідно показань приладів обліку, встановлених у будинках.

Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії, здійснюється згідно їх показань (з урахуванням теплових втрат від зовнішньої стіни будинку до місця установки приладу обліку відповідно до п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71), які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням (п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198), а між власниками житла пропорційно площам квартир (п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630).

В матеріалах справи знаходяться відомості обліку споживання теплової енергії, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Джерельна, 9-А . Вищезазначені відомості обліку підписані та скріплені печатками уповноважених представників позивача та балансоутримувача будівлі.

За період з жовтня 2017 р по березень 2021 р позивач здійснив постачання теплової енергії у приміщення відповідача, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Джерельна 9-А.

Позивач направляв відповідачу рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які не були сплачені в повному обсязі.

Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 44752,48 грн, яка утворилася за період з жовтня 2017 р по березень 2021 р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Аналогічні положення містяться і у статті 714 ЦК України.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна положення містяться у статті 193 ГК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В розумінні статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 44752,48 грн обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати за період з 01.09.2018 по 19.05.2021 у сумі 4867,71грн, 3% річних за період з 01.09.2018 по 19.05.2021 у сумі 2060,23 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім сум інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 4867,71 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що він зроблений арифметично не вірно з 01.09.2018, в той час як строк оплати за договором визначений до 28 числа поточного місяця.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 29.03.2021 по 19.05.2021 у сумі 118,90 грн.

Перевіривши правильність нарахування позивачем пені, розрахунок якої було надано до суду разом з позовною заявою, суд встановив, що розрахунок зроблений позивачем арифметично невірно за період, більший ніж півроку з дати настання строку виконання зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.09.2018 по 19.05.2021 у сумі 2060,23 грн та пені за період з 29.03.2021 по 19.05.2021 у сумі 118,90 грн необґрунтованими, не доведеними і не підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав господарському суду доказів сплати заборгованості за договором та інфляційних втрат або будь-яких заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне в позові відмовити частково, в частині стягнення 3% річних за період з 01.09.2018 по 19.05.2021 у сумі 2060,23 грн та пені за період з 29.03.2021 по 19.05.2021 у сумі 118,90 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 173, 174, 193, 275 ГК України, ст. 11, 509, 525, 526, 530, 599, 610 - 612, 625, 629, 714 ЦК України, ст. 1, 19, 25 Закону України "Про теплопостачання", ст. 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 237, 238 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Інвест" (61098, м. Харків, пр. Московський. 144. Код ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11. Код ) заборгованість за договором купівлі-продажу теплової енергії №3900 від 01.10.2008 у сумі 44752,48 грн, інфляційні втрати за період з 01.09.2018 по 19.05.2021 в сумі 4867,71 грн та судовий збір у сумі 2174,50 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "12" листопада 2021 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.