УХВАЛА

м. Київ

11.11.2021Справа № 910/11421/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва у справі №910/11421/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК БОГУСЛАВ» (вул. Нижньоюрківська, буд. 81, м. Київ, 04080) до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» (вул. Сім`ї Хохлових, буд. 15, м. Київ, 04119) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 130000,00 грн.,

Учасники справи в судове засідання не прибули.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/11421/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК БОГУСЛАВ» до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 130000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 вказаний позов задоволено повністю.

23.03.2020 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 року, яке набрало законної сили 10.12.2019 року видано наказ.

03.11.2021 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну позивача Публічне акціонерне товариство «БАНК БОГУСЛАВ» на правонаступника - громадянина України ОСОБА_1 у справі №910/11421/19.

Остання обґрунтована тим, що 20 травня 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) переміг в аукціоні щодо продажу активів ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ», у тому числі прав вимоги за низкою кредитних договорів, договорів поруки тощо, інформація про аукціон, у тому числі протокол електронного аукціону, розміщені за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-04-27-000002-b.

За результатами аукціону 15 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» було укладено Договір № 1 про відступлення прав вимоги.

Згідно з Додатку № 1 до Договору № 1 про відступлення прав вимоги від 15 червня 2020 року на користь ОСОБА_1 було відступлено право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» за кредитним договором № 15/01-КР-43/2008 від 28 листопада 2008 р.

А відтак, заявник вважає, що набув права кредитора за згаданим Договором позики до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд».

Окрім того у вищевказаній заяві заявник просив розгляд заяви здійснювати за відсутності останнього.

Ухвалою суду від 05.11.2021 розгляд заяви ОСОБА_1 про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва, у справі №910/11421/19 призначено на 11.11.2021 та повідомлено стягувача, боржника та заявника про розгляд заяви в судовому засіданні шляхом направлення на їх юридичні адреси вищевказаної ухвали.

В судове засідання 11.11.2021 представники учасників справи не прибули повідомлялись належним чином.

Враховуючи те, що явка в судове засідання учасників справи обов`язковою не визначалась, а також те, що суд повідомив учасників справи, що їх неявка в судове засідання не перешкоджає вирішенню питання про заміну позивача (стягувача), суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності заявника, стягувача та боржника.

В судовому засіданні 11.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,дійшов до наступного обґрунтованого висновку.

20 травня 2020 року проведено аукціон за № лоту GL6N617958 з продажу активів майна ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ», а саме: Права вимог та майнові права за кредитними договорами у кількості 56 шт.; права вимоги за кредитним договором №19/02-КР-41/2008; права вимоги за кредитним договором №15/05-КР-25/2017; права вимоги за кредитним договором №15/01-КР-31/2007; дебіторська заборгованість у кількості 92 шт.; майнові права за дебіторською заборгованістю у кількості 16 шт.; легковий автомобіль TOYOTA COROLLA, 2008 р.в., номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1,6 та основні засоби у кількості 20 одиниць.

20.05.2020 року на підставі проведеного аукціону, оформленого протоколом проведення електронного аукціону №UA-EA-2020-04-27-000002-b, переможцем визначено ОСОБА_1

За результатами аукціону 15 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» було укладено Договір № 1 (Далі Договір) про відступлення прав вимоги.

Згідно з Додатку № 1 до Договору № 1 про відступлення прав вимоги від 15 червня 2020 року на користь ОСОБА_1 було відступлено право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» за кредитним договором № 15/01-КР-43/2008 від 28 листопада 2008 р.

За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, а також до дебіторів, зазначених у Додатку № 2 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, а також за договорами та/або контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №2 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (іпотечними договорами), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню (п. 2.1 Договору).

Згідно з Додатку № 1 до Договору № 1 про відступлення прав вимоги від 15 червня 2020 року на користь ОСОБА_1 було відступлено право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» за кредитним договором № 15/01-КР-43/2008 від 28 листопада 2008 р на загальну суму заборгованості у розмірі 215 000,00 грн.

Згідно з ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 512, 514 та 517 Цивільного кодексу України: кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Так, відповідно до умов договору № 1 ПАТ «БАНК БОГУСЛАВ» відступв шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набувув у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору.

Зі змісту норм Цивільного кодексу випливає, що за загальним правилом, будь-яке зобов`язальне право вимоги може бути відступлене кредитором іншій особі; недопустимість відступлення права вимоги в силу сутності зобов`язання або через пряму заборону закону є винятком.

Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні може бути встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України). Зазвичай такі обмеження спрямовані на усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором.

Цивільний кодекс встановлює загальне правило про принципову можливість переходу права кредитора від однієї особи до іншої як в порядку загального (універсального) правонаступництва, так і в порядку правонаступництва в окремому правовідношенні (сингулярного правонаступництва). В ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України ці види правонаступництва розглядаються як самостійні підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні є родовим поняттям щодо передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

При цьому слід брати до уваги те, що в Цивільного кодексі України термін "зобов`язання" вживається в різних значеннях і не збігається змістовно з поняттям "договір".

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувача у публічно-правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що прямо випливає зі змісту ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Воля боржника за грошовим зобов`язанням на стадії застосування до нього заходів примусового виконання (наприклад, у вигляді арешту, примусового стягнення належних боржникові грошових сум та їх зарахування державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби) не має будь-якого юридичного значення. В ситуації, коли відбувається фактичне виконання обов`язку боржника у примусовому порядку, боржник не має і не може мати суб`єктивного права або інтересу щодо грошових сум, присуджених для сплати на користь кредитора. У випадку, коли судовим рішенням підтверджено наявність боргу і державною виконавчою службою здійснюються відповідні дії, кредитор наділяється правом використати публічно-правовий інститут (виконавче провадження) для реального відновлення його порушеного права. Оскільки на стадії примусового виконання судового рішення до боржника застосовуються заходи юридичної відповідальності, отже, навіть теоретично волевиявлення (згода) боржника щодо переходу прав кредитора у грошовому зобов`язанні до іншої особи (якщо це і передбачено умовами договору) не може вплинути на виконання судового рішення на користь нового стягувача (цесіонарія).

Таким чином, беручи до уваги, що у Цивільному кодексу України закріплено загальне правило про те, що зобов`язальне право вимоги як самостійна майнова цінність може вільно передаватися кредитором іншій особі. Будь-яке майнове право (право вимоги) може бути відступленим, якщо законом не встановлено відповідну заборону, або якщо воно не має нерозривного зв`язку із особою кредитора. Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні (у вигляді згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні) може бути встановлено договором з метою усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором. Право вимоги за грошовим зобов`язанням є в принципі оборотоздатним, не має нерозривного зв`язку із особою кредитора, і його відступлення іншій особі не підпадає під заборону, встановлену ст. 515 Цивільного кодексу України, а саме у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю Договірні обмеження щодо відступлення права вимоги за грошовим зобов`язанням мають розглядатися з точки зору справедливості, розумності та добросовісності як загальних засад цивільного законодавства (ст. 3 Цивільного кодексу України) та конкретних обставин справи.

Оскільки, правочин про відступлення права вимоги відповідає вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, у судовому порядку недійсним не визнавався, суд доходить висновку про наявність підстав для заміни сторони по справі та стягувача з виконавчого провадження її правонаступником.

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва у справі №910/11421/19 задовольнити у повному обсязі.

2. Замінити позивача Публічне акціонерне товариство «БАНК БОГУСЛАВ», ідентифікаційний код 34540113, на правонаступника - громадянина України ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , в справі №910/11421/19 в порядку процесуального правонаступництва.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали - 12.11.2021.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ