ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2021 р. Справа№ 910/18557/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Безрадна А.Л.

За участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20 (суддя Стасюк С.В., м. Київ, повний текст рішення складено 08.04.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження", м. Київ,

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ,

про стягнення 1 816 899,71 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" (далі-позивач/ТОВ "НВП "Укрпромвпровадження") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач/ДП "НАЕК "Енергоатом") про стягнення 1 816 899,71 грн, з яких 1 743 508,08 грн- сума основного боргу, 39 061,91 грн - інфляційних втрат та 34 329,72 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №20/05/153 від 16.12.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на корить позивача 1 743 508,08 грн основаного боргу, 39 061,91 грн інфляційних втрат, 32 849,34 грн 3% річних та 27 231,29 грн судового збору.

У іншій частині позову - відмовлено.

Обґрунтовуючи рішення із посиланням на положення ст.ст. 11, 525, 526, 610, 611, 625, 626, 627, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України місцевий господарський суд встановив факт поставки позивачем товару на загальну суму 1 743 508,08 грн

та несплати відповідачем отриманого товару і, відповідно, прийшов до висновку про доведеність позовних вимог, однак позов задовольнив часткового через помилковість здійсненого позивачем розрахунку 3% річних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/18557/20 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 39 061,91 грн. інфляційних втрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягненні інфляційних втрат в сумі 8 276,10 грн. Вирішити питання судових витрат.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що місцевим господарським судом було невірно здійснено розрахунок інфляційних втрат. При цьому, відповідачем в апеляційній скарзі наведено власний розрахунок інфляційний втрат, відповідно до якого належний розмір інфляційних втрат який підлягає стягненню з останнього на корить позивача становить 30 785,81 грн. Аналогічний розрахунок відповідачем також наведений був у відзиві на позовну заяву.

Також скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що позивач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подав відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання позивачем відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" у справі №910/18557/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18557/20.

14.06.2021 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/18557/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 задоволено клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/18557/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 13.07.2021; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В., яка входить до складу суду у відпустці, судове засідання, призначене на 13.07.2021, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/18557/20 призначено на 07.09.2021.

Однак 07.09.2021 розгляд справи №91018557/20 не відбувся.

Так, суддя Разіна Т.І. (головуючий суддя (суддя - доповідач) з 08.09.2021 по 10.09.2021 та з 13.09.2021 по 17.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі №910/18557/20 розгляд апеляційної скарги призначено на 19.10.2021.

Розгляд судом апеляційної інстанції клопотань сторін

Дослідивши наявну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 197 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України (ч. 4 ст. 197 ГПК України).

Наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду (далі - Порядок).

У п. 2 розділу ІІ Порядку зазначено, що системою відеоконференцзв`язку є комплекс технічних засобів та програмного забезпечення (за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України vkz.court.gov.ua) або інші доступні суду та учасниками судового процесу засоби, що забезпечують проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку та відповідають вимогам законодавства.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку встановлено, що учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зразок якої наведено в додатку 2 до цього Порядку, не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

У заяві учасник справи обов`язково зазначає: назву суду; номер судової справи; дату та час судового засідання, в якому учасник бажає взяти участь в режимі відеоконференції; своє прізвище, ім`я та по-батькові; свій статус в судовій справі; електронну адресу, яка використана їм для реєстрації в Системі; назву системи, яка пропонується для проведення відеоконференцз`язку (у разі використання іншого програмного забезпечення, ніж розміщеного за посиланням vkz.court.gov.ua); номер телефону для зв`язку із судом; відмітку про наявність або відсутність електронного підпису.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 ГПК України, учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Колегія суддів констатує, що представником не зазначено назву системи, яка пропонується для проведення відеоконференцз`язку.

При дослідженні клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" колегією суддів з`ясовано, що в даній заяві не зазначено назву системи, яка пропонується для проведення відеоконференцз`язку отже, вказана обставина унеможливлює задоволення заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в частині участі в судовому засіданні, призначеному на 19.10.2021 в режимі відеоконференції.

Явка учасників процесу

Представники сторін у судове засідання 19.10.2021 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від сторін через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від сторін клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Фактичні обставини справи встановлені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи, 16.12.2019 між ТОВ "НВК "Укрпромвпровадження", як постачальником та ДП "НАЕК "Енергоатом", як покупцем було укладено Договір поставки № 20/05/153 (далі - Договір), відповідно до п.п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити в передбачені договором строки покупцю продукцію, а саме: тканини конструкційного призначення із скляних кручених комплексних ниток Т-13 ДСТУ ГОСТ 19170-2003; нитки скляні кручені ЕС 6 34 Z250.2 S250 ГОСТ 8325-93, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказану продукцію.

Загальна вартість закупівлі становить 1 743 508,08 грн, в т.ч. ПДВ 290 584,68 грн ( п. 3.1. Договору).

У 4.1. Договору, сторони визначили порядок оплати за поставлену продукцію, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у покупця процедурою).

Поставка продукції здійснюється до 31.05.2020 партіями відповідно до заявок покупця, в яких зазначається номенклатура, кількість продукції, що постачається, та строк її поставки ( п. 5.1. Договору).

У п. 10.1. Договору, сторони узгодили, що цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки.

На виконання умов Договору, позивач протягом періоду з грудня 2019 року по березень 2020 року, здійснив поставку обумовленої Договором продукції, яка була прийнята відповідачем згідно видаткових накладних: № 77 від 19.12.2019 на суму 648 000,00 грн; № 15 від 10.02.2020 на суму 1 029 412,08 грн; № 31 від 28.02.2020 на суму 66 096,00 грн та № 35 від 04.03.2020 на суму 57 935,34 грн.

У зв`язку з прострочення оплати, позивач надіслав на адресу відповідача листи: №25 від 27.04.2020, № 41 від 29.07.2020, № 49 від 03.08.2020 та № 12 від 21.09.2020 з вимогами здійснити оплату за поставлену згідно Договору продукцію на загальну суму 1 743 508,08 грн.

Відповідач, у своєму у листі, вих. № 3422/14 від 12.06.2020, який надісланий на адресу позивача, визнав станом на 01.06.2020, наявність кредиторської заборгованості перед позивачем, згідно Договору поставки № 20/05/153 від 16.12.2019, у розмірі 1 743 508,08 грн. Виникнення заборгованості відповідач пояснив тимчасовими складнощами щодо обмеженого фінансування, що сталися через відсутність оплати зі сторони ДП "Гарантований покупець" за відпущену електроенергію та просив погодити строки здійснення оплати заборгованості до 31.12.2020.

З огляду на непогашену заборгованість позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача: 1 743 508,08 грн основного боргу, 34 329, 72 грн 3% річних та 39 061, 91 грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача (в оскаржуваній ним частині) не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Оскільки апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано лише в частині стягнення інфляційних втрат, виходячи з положень ст. 269 ГПК України, рішення Господарського суду міста Києва у даній справі підлягає апеляційному перегляду лише в межах його оскаржуваної частини відповідно до вимог заявника апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає, що встановивши факт прострочення відповідачем виконання взятого на себе грошового зобов`язання, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з боржника інфляційних втрат, нарахованих позивачем на підставі ст. 625 ЦК України.

За змістом ч. 3 ст. 11 та ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавець у ст. 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку. Таке зобов`язання в силу ч. 3 ст. 11 ЦК України може виникати на підставі акта цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

У силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону, а саме: ч. 2 ст. 625 ЦК України, виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора, відповідно, виникає право вимагати від боржника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції незалежно від вини боржника, сплати ним неустойки та наявності відповідного погодження в умовах договору.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Такі висновки суду підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Суд апеляційної інстанції перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, встановив, що він здійснений вірно, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 39 061, 91 грн інфляційних втрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відтак, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду в оскарженому рішенні, тому відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх доведеністю та обґрунтованістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18857/20 (в оскаржуваній відповідач частині), та, відповідно, апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія рішення Господарського суду міста Києва від18.03.2021 у справі №910/18557/20 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20 покладаються на скаржника.

Крім того, суддя Тарасенко К.В. з 22.10.2021 по 05.11.2021 перебувала у відпустці; суддя - Іоннікова І.А., з 23.10.2021 по 01.11.2021 перебувала у відпустці; головуючий суддя - Разіна Т.І. з 08.11.2021 по 12.11.2021 перебувала у відпустці.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/18557/20.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Справу №910/18557/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддями - 17.11.2021.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко