ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. Справа№ 911/981/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка", с. Дударків, Київська обл.

на рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2021 (повний текст складено 05.08.2021)

у справі № 911/981/21 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Приватного підприємства "Фенікс Агро", м. Умань, Черкаська обл.

до Державного підприємства "Чайка", с. Дударків, Київська обл.

про стягнення 119 209,93 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Приватне підприємство "Фенікс Агро" (далі - ПП "Фенікс Агро", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Чайка" (далі - ДП "Чайка", відповідач) про стягнення 119 209,93 грн, з яких 87 589,30 грн основного боргу, 654,92 грн 3 % річних, інфляційні втрати в сумі 2 025,94 грн, пеня в сумі 2 662,98 грн та штраф 30% в сумі 26 276,79 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови Договору поставки №417-дм від 19.09.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі № 911/981/21 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 87 589,30 грн основного боргу, 2 662,98 грн пені, 654,92 грн 3 % річних, 2 025,94 грн інфляційних втрат, 1 313,83 грн штрафу та 2 270,00 грн судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 24 962,95 грн штрафу відмовлено.

Обґрунтовуючи рішення в частині задоволених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, всупереч умовам укладеного між сторонами договору, за поставлений позивачем товар у строк, визначений договором не розрахувався, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 24 962,95 штрафу у зв`язку з його зменшенням на 95 %, місцевий господарський суд виходив із того, що відповідачем частково виконано зобов`язання та враховуючи незначний період прострочення, місцевий господарський суд дійшов висновку про неспівмірність нарахованого штрафу в розмірі 30% від суми заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ДП "Чайка" 07.09.2021 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі № 911/981/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог; судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим в частині визнання наданих позивачем видаткових накладних як належних та допустимих доказів на підтвердження передачі товару покупцю. За твердженням відповідача видаткові накладні оформленні в порушення вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки містять тільки підпис особи, що не дає змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 справу № 911/981/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 поновлено ДП "Чайка" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі № 911/981/21 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі № 911/981/21, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

06.10.2021 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, прийнятим в результаті повного та всебічного дослідження обставин справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

19.09.2019 між ПП "Фенікс Агро" (Постачальник) та ДП "Чайка" (Покупець) було укладено Договір поставки №417-дм (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору сторонами було погоджено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а Покупець приймати та оплачувати: дробину пивну (мокру) та/або дробину пивну (мокру), яка передається в законсервованому стані (Товар), найменування, кількість, якість, умови та строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого зазначається у специфікаціях) та/або видатковій(их) накладній(их), які являються невід`ємними частинами даного Договору.

На виконання п.1.1 Договору, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1 514 038,00 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних:

- Копія видаткової накладної №РН-0002441 від 05.03.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0002602 від 10.03.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0002874 від 17.03.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0003157 від 23.03.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0003375 від 28.03.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0003560 від 31.03.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0009736 від 03.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0009751 від 06.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010001 від 09.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010108 від 12.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010225 від 15.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010358 від 18.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010397 від 21.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010618 від 24.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010753 від 27.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0010864 від 30.09.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011192 від 06.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011208 від 08.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011273 від 11.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011396 від 14.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011565 від 17.10.2020;

- Копія видаткової накладної №Р1І-0011659 від 20.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011707 від 22.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011805 від 25.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0011991 від 27.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0012071 від 29.10.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0003663 від 04.04.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0003934 від 11.04.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0004133 від 15.04.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0004210 від 18.04.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0004385 від 21.04.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0004540 від 25.04.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0004648 від 28.04.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0007167 від 03.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0007309 від 06.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0007450 від 09.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0007506 від 12.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0007620 від 15.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0007709 від 18.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0007881 від 21.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008064 від 24.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008150 від 27.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008265 від 30.07.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0012232 від 02.11.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0012366 від 05.11.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0012396 від 08.11.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0012602 від 11.11.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0012754 від 14.11.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0012835 від 17.11.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0013017 від 20.11.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0001058 від 01.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0001167 від 03.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0001188 від 04.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РІІ-0001237 від 07.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0001326 від 07.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0001522 від 12.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0001672 від 17.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0001891 від 22.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0002050 від 25.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0002200 від 28.02.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008430 від 02.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008494 від 04.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008687 від 07.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008753 від 10.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008885 від 13.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0008947 від 16.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0009151 від 19.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0009245 від 22.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0009314 від 25.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0009524 від 28.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0009553 від 31.08.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000044 від 02.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000050 від 03.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000065 від 05.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000074 від 05.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000089 від 06.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000137 від 08.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000215 від 11.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000217 від 11.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000264 від 14.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000315 від 14.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000442 від 17.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000491 від 17.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000579 від 20.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000584 від 20.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000721 від 23.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000722 від 23.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000782 від 26.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000943 від 28.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0000975 від 29.01.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0004808 від 02.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0004962 від 06.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005109 від 09.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005212 від 12.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005301 від 15.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005443 від 19.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005626 від 22.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005704 від 25.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005899 від 28.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0005937 від 31.05.2020;

- Копія видаткової накладної №РН-0006075 від 03.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006181 від 06.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006210 від 09.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006376 від 12.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006429 від 15.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006597 від 18.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006717 від 21.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006869 від 24.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006947 від 26.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0006956 від 27.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0007056 від 30.06.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0013048 від 23.11.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0013150 від 25.11.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0013293 від 28.11.2020;

- Копія видаткової накладної №рн-0013292 від 30.11.2020.

Відповідно до п.3.2 Договору ціна за одиницю, загальна вартість, строк та умови оплати товару погоджується сторонами і вказується у специфікаціях. Сторони прийшли до згоди, що у разі, якщо поставка товару здійснюється без укладення специфікації, то ціна за одиницю, загальна вартість товару зазначається у видаткових накладних, а термін оплати поставленого товару становить 21 (двадцять один) календарний день.

Відповідно до п.7.2. Договору в разі прострочення строків оплати поставленого Товару, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Відповідно до п.7.2.1. Договору в разі прострочення оплати поставленого товару у 20 (двадцять) календарних днів, Покупцем сплачується на користь Постачальника штраф у розмірі 30% від суми простроченої заборгованості.

Сторони на виконання договору не підписували специфікацій, отже строк оплати за отриманий товар відповідно до п.3.2. Договору та враховуючи дату останньої поставки за видатковою накладною РН-0013292 від 30.11.2020, сплив 21.12.2020.

Як зазначає позивач, відповідач за отриманий від позивача товар за Договором сплатив частково, здійснивши оплату на суму 1 426 448,70 грн, решта отриманого товару на суму 87 589,30 грн залишалась не оплаченою.

Спір у справі виник внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати поставленого позивачем товару у визначений договором строк, внаслідок чого останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст. 691 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, позивач свій обов`язок щодо передачі відповідачу товару виконав належним чином, однак відповідач, всупереч п.3.2. Договору, за поставлений позивачем товар у строк, погоджений між сторонами розрахувався частково - на суму 1 426 448,70 грн, внаслідок чого у ДП "Чайка" виникла заборгованість у розмірі 87 589,30 грн.

Відповідач, всупереч умовам укладеного між сторонами Договору, поставлений позивачем товар у строк, визначений Договором не оплатив, у зв`язку з чим заборгованість ДП "Чайка" перед ПП "Фенікс Агро" складає 87 589,30 грн.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується поставка останнім товару на адресу відповідача належним чином та в повному обсязі, та строк виконання зобов`язання відповідача з оплати товару є таким, що настав, а отже позовні вимоги про стягнення з останнього суми заборгованості у розмірі 87 589,30 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошових зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач також просив стягнути з відповідача на підставі п.7.2.1 Договору та ст. 625 ЦК України 3% річних, інфляційні, пеню за період з 22.12.2020 по 22.03.2021. Також, враховуючи факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання понад 20 календарних днів, позивач нарахував штраф відповідно до п.7.2.1 Договору.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 ст. 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила його правильність та нормативну обґрунтованість, відтак вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2 662,98 грн пені, 26 276,79 грн 30% штрафу, 654,92 грн 3% річних та 2 025,94 грн інфляційних втрат є правомірними та обґрунтованими.

Щодо заяви відповідача про зменшення штрафу, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначення поняття неустойка наведене у відповідній ст.549 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи ступінь виконання відповідачем зобов`язання та незначний період прострочення, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про не співмірність нарахованого штрафу в розмірі 30% від суми заборгованості та вважає обґрунтованим зменшення штрафу на 95 %.

Щодо доводів апелянта в частині неналежного оформлення спірних видаткових накладних, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин сторін) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин сторін) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також, згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, господарські операції господарюючих суб`єктів фіксуються та підтверджуються первинними документами, складеними та оформленими відповідно до вимог зазначеного Положення; первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, від імені якого складено документ, назва документа, дата та місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, підписи та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та складання первинного документу; первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік.

Згідно з пунктом 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому, слід зазначити, що вимоги Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого реквізиту, як "інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції" лише альтернативно такому обов`язковому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відтиск штампів підприємства, наявний, зокрема, на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - прийнятті товару). Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження втрати зазначених штампів, їх підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі Відповідача.

З огляду на вищезазначені норми чинного законодавства України, видаткові накладні за період з 05.03.2020 по 30.11.2020, які підписані обома сторонами та скріплені їх печатками, є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідають вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з ДП "Чайка" на користь ПП "Фенікс Агро" 87 589,30 грн основного боргу, 2 662,98 грн пені, 654,92 грн 3 % річних, 2 025,94 грн інфляційних втрат, 1 313,83 грн штрафу та 2 270,00 грн судового збору.

Отже, рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі №911/981/21 про часткове задоволення позову є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі №911/981/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.07.2021 у справі №911/981/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/981/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир