ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2940/21
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників сторін:

від ТОВ «Вересень Агропро» - не з`явився,

від ТОВ «Агро-Захист» Нестерова І.В.,

від ПП «Вересень» не з`явився,

від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича не з`явився,

від ТОВ «Агенція безпеки «Центр-2000» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Захист»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.09.2021 (суддя Цісельський О.В.) про забезпечення позову у справі

за клопотанням (заявник) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень Агропро»

до осіб, які можуть отримати статус учасника справи (відповідачів):

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Захист»

2. Приватного підприємства «Вересень»

3. Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція безпеки «Центр-2000»

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2021 ТОВ «Вересень Агропро» до подання позову звернулося до Господарського суду Одеської області із клопотанням про забезпечення позову, в якому просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення звернення стягнення в межах виконавчого провадження № 64227547 та накладання арешту на майбутній врожай соняшнику, що зростає на 43-х земельних ділянках, які розташовані за адресою: Одеська область, Березівський район, Гуляївська сільська рада, з наданням ТОВ «Вересень Агропро» права на здійснення комплексу необхідних сільськогосподарських робіт, спрямованих на дорощування і збирання врожаю.

Також заявник просить суд заборонити ТОВ «Агенція безпеки «Центр-2000» та будь-яким іншим особам, що можуть бути залучені в якості спеціалістів чи експертів у виконавчому провадженні, вчиняти дії, направлені на перешкоджання ТОВ «Вересень Агропро» у збиранні врожаю.

Клопотання обґрунтоване тим, що ТОВ «Вересень Агропро» має намір звернутися до Господарського суду із позовом про визнання права власності на майбутній врожай соняшнику що зростає на 43-х земельних ділянках, а також звільнити з-під арешту майно, арештоване приватним виконавцем в межах виконавчого провадження №64227547 відповідно до постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17.08.2021 та 27.09.2021 року.

Заявник зазначає, що 19.01.2021 між ПП «Вересень» та ТОВ «Вересень Агропро» укладений договір про спільну діяльність, за умовами якого внесок ПП «Вересень» полягає у наданні права доступу на земельні ділянки що перебувають в його оренді, а ТОВ «Вересень Агропро» здійснює обробіток землі. Грошове вираження внеску ТОВ «Вересень Агропро» визначається після реалізації продукції та вирахування понесених витрат. Відповідно до внесків, частки учасників у спільній діяльності становлять 20% в ПП «Вересень» та 80% ТОВ «Вересень Агропро». Відтак, заявник вважає, що майбутній врожай соняшнику, арештований приватним виконавцем відповідно до постанов від 17.08.2021 та від 27.09.2021, не є власністю ПП «Вересень» - боржника за виконавчим провадженням, а належить ТОВ «Вересень Агропро».

Крім того, заявник стверджує, що незважаючи на чітку законодавчо визначену процедуру опису й арешту майна та призначення зберігання майна, яка визначена ст.ст. 56, 58 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець Притуляк В.М. на підставі постанов від 15.09.2021р. та від 10.09.2021р. залучив охоронців ТОВ «Агенція безпеки «Центр-2000», які перешкоджають можливості збирання цього врожаю та обмежують доступ до нього будь-яких осіб. При цьому, на думку заявника, залучення охоронців під виглядом спеціалістів у виконавчому провадженні, які не є зберігачами арештованого майна та які перешкоджають можливості доступу до майбутнього врожаю, свідчить про створення передумов для збирання врожаю невстановленими особами із подальшим його можливим викраденням та, відповідно, неможливістю визнати за позивачем права власності на це майно і зняття з нього арешту, т.я. неможливо визнати право власності на майно, яке є відсутнім в натурі.

За ствердженням заявника, вжиття саме таких заходів до забезпечення позову дозволить забезпечити ефективний баланс між інтересами всіх сторін, не допустить настання невідворотних наслідків, яких неможливо буде усунути у випадку подальшого збирання врожаю та його реалізації виконавцем в межах виконавчого провадження, а тому запропоновані до забезпечення заходи до забезпечення позову є адекватними та співмірними із тими вимогами, на забезпечення яких вони вживаються.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.09.2021 клопотання задоволено частково, зупинено звернення стягнення в межах виконавчого провадження на майбутній врожай соняшнику, в задоволенні решти клопотання відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що 31 земельна ділянка, на які приватним виконавцем накладено арешт на майбутній врожай соняшнику, знаходиться в користуванні та обслуговуванні у ТОВ «Вересень Агропро». Суд відмовив в застосуванні відповідного заходу забезпечення позову як зупинення стягнення в межах виконавчого провадження № 64227547, розташоване на решті земельних ділянок, оскільки заявником не підтверджено його зареєстроване право оренди чи суборенди решти земельних ділянок.

Господарський суд дійшов висновку, що заявлений позивачем такий захід забезпечення позову як зупинення стягнення в межах виконавчого провадження №64227547 на майно, розташоване на земельних ділянках за вказаними кадастровими номерами, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні посівів майбутнього врожаю соняшнику, розташованих та зібраних із вказаних земельних ділянок є обґрунтованим, адекватним та співрозмірним із заявленими вимогами. Судом першої інстанції було враховано, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не зупиняє діяльності відповідачів, та не порушує прав третіх осіб, а спрямований на їх захист, спрямований на запобігання ймовірним порушенням прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін та не суперечить ст.137 ГПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання в частині накладання арешту на вищезазначене майно із наданням ТОВ «Вересень Агропро» права на здійснення комплексу необхідних сільськогосподарських робіт, спрямованих на дорощування вказаного врожаю сільськогосподарських культур, господарський суд зазначив, що постановами приватного виконавця від 17.08.2021р. та 27.09.2021р. вже накладено арешт на майбутній врожай соняшнику, що зростає в тому числі і на земельних ділянка, щодо яких суд дійшов висновків про застосування заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим не вбачає підстав для повторного накладення арешту на вищезазначене майно.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТОВ «Агро-Захист» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції всупереч ст. 231 ГПК України прийняв до свого провадження та задовольнив клопотання про забезпечення позову до подання позовної заяви, розгляд якої, на думку скаржника, відноситься до адміністративного судочинства, оскільки оскаржується рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особою, яка не є стороною виконавчого провадження.

Крім цього, скаржник вважає, що господарський суд, задовольняючи клопотання заявника (який не є стороною виконавчого провадження) про зупинення звернення стягнення в межах виконавчого провадження 64227547 фактично вирішив спір по суті про визнання права власності на майбутній врожай за заявником, не оцінивши надані заявником докази та пояснення сторін по справі.

Так, апелянт зазначає, що права користування земельними ділянками у Заявника виникли з серпня по вересень 2021 року, що фактично ставить під сумнів право власності на описаний та арештований майбутній врожай так як посівна соняшника розпочинається квітень-травень, тому не можна встановлювати право власності на майбутній врожай особи, що не мала права користування земельною ділянкою у цей період.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

До початку судового засідання 10.11.2021 до суду від ТОВ «Вересень Агропро» надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що ТОВ «Вересень Агропро» станом на 09.11.2021 не отримало апеляційну скаргу, у зв`язку з цим не мало можливості вчасно надати до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу.

Представники ТОВ «Вересень Агропро», ПП «Вересень», Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича та ТОВ «Агенція безпеки «Центр-2000» в судове засідання 10.11.2021 не з`явились, хоча про час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що ТОВ «Вересень Агропро», ПП «Вересень», Приватний виконавець та ТОВ «Агенція безпеки «Центр-2000» належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про розгляд справи у відсутності не з`явившихся сторін.

З`ясувавши в судовому засіданні 10.11.2021 думку представника ТОВ «Агро-Захист» щодо клопотання ТОВ «Вересень Агропро», судова колегія вважає, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки до апеляційної скарги додані докази надсилання останньому копії апеляційної скарги з додатками на юридичну адресу ТОВ «Вересень Агропро». Крім цього, подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, це є правом сторони, а не обов`язком.

В судовому засіданні 10.11.2021 представник ТОВ «Агро-Захист» підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представника ТОВ «Агро-Захист», перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 23.06.2020 у справі № 916/3423/19 з ПП «Вересень» на користь ТОВ «Агро-Захист» стягнуто 1 351 364,29 грн.

20.01.2021 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 23.06.2020 видано відповідні накази.

20.01.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64227547.

Постановами приватного виконавця від 17.08.2021, 29.09.2021 р. описано та накладено арешт майбутній врожай соняшнику на 43-х земельних ділянках загальною площею 233,78 га.

Пунктом 2 вказаних постанов заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, погіршення, обтяження описаного майна, використання та збір врожаю без попереднього погодження з виконавцем.

10.09.2021 року та 15.09.2021 року постановами виконавця в рамках виконавчого провадження № 64227547 залучено ТОВ «Агенція безпеки «Центр-2000» для забезпечення охорони майбутнього урожаю на земельних ділянках, кадастрові номери яких зазначені у резолютивній частині вказаних постанов.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.ч. 1- 6 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Детально дослідивши клопотання ТОВ «Вересень Агропро», судова колегія вважає, що підстави для його задоволення відсутні, враховуючи наступне.

Судова колегія враховує, що 20.01.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64227547 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 23.06.2020.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

ТОВ «Вересень Агропро» обґрунтовуючи причини звернення до суду з клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, посилається, на те, що 19.01.2021 між ним та ПП «Вересень» був укладений договір про спільну діяльність № 1601/21-СП.

Однак, судова колегія зазначає, що вказаний договір між сторонами було укладено після того, як рішення суду набрало законної сили.

Судове рішення є обов`язковим до виконання (ст. 1291 Конституція України).

Згідно з частиною першою статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Стаття 43 ГПК України визначає неприпустимість зловживання процесуальними правами. Так, частиною 1 вказаної статті встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи виконання судового рішення (п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Судова колегія враховує, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що застосовуючи заходи забезпечення позову суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, та у випадку дійсного порушення права заявника, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає, що заявлені ТОВ «Вересень Агропро» в даній справі заходи забезпечення позову не призведе до захисту порушеного права, та порушуватиме права особи - майбутнього відповідача (ТОВ «Агро-Захист»), права якого вже були порушенні ПП «Вересень», що встановлено судами у справі №916/3423/19. Судова колегія вважає, що звернувшись із даним клопотання ТОВ «Вересень Агропро» намагається безпідставно затягувати виконання судового рішення у справі №916/3423/19, що є неприпустимим.

При цьому, судова колегія також враховує, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу, що між сторонами (ПП «Вересень» та ТОВ «Агро-Захист») спір про стягнення заборгованості триває з 2019 року, та ПП «Вересень» разом з ТОВ «Вересень Агропро» достеменно знаючи про існування обтяжень та обмежень на все майно ПП «Вересень» вчиняють дії, що направлені на умисне ухилення від виконання рішення суду, в тому числі укладаючи договір про спільну діяльність.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вжиті господарським судом заходи забезпечення позову суперечить нормам процесуального законодавства, зокрема імперативним вимогам частини дванадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з цим, оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 29.09.2021 підлягає скасуванню, клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову залишається без задоволення, а апеляційна скарга підлягає задоволенню. Оскільки судове рішення, що оскаржується, ухвалене з порушенням вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, що згідно із статтею 277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Понесені ТОВ «Агро-Захист» у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційному інстанції судові витрати покладаються на ТОВ «Вересень Агропро», оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.269, 275, 277, 281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Захист» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.09.2021 скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень Агропро» про забезпечення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень Агропро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Захист» 2 270,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів на виконання даної постанови з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.11.2021.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.