ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3232/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Місто" (61153, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 3-А, корп. Б-1)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-МІСТО", в якому просить:

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО-МІСТО (61153, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 3-А, Код ) до бюджету розвитку Харківської міської територіальної громади (код класифікації доходів бюджету 24170000, номер рахунку (ІВАN) UА0020649, код отримувача ЄДРПОУ - 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), одержувач - ГУК Харкові обл/МТГ Харків) збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 481191,16 грн. (чотириста вісімдесят одна тисяча сто дев`яносто одна гривня 16 коп.);

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АВТО-МІСТО (61153, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 3-А, Код ) на користь Харківської міської ради (код ЄДРПОУ - 04059243; 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7; реєстраційний рахунок UА0032986, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ) витрат на сплату судового збору у розмірі 7217,87 грн. (сім тисяч двісті сімнадцять гривень 87 коп.).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3232/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на "09" вересня 2021 р. о 14:00 год. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ).

В підготовчому засіданні 09.09.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.10.2021 о 14:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.10.2021 відкладено підготовче засідання на 12.10.2021 о 14:20 год.

12.10.2021 представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання за вх. № 24056 про продовження строку підготовчого провадження.

Клопотання долучено судом до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 12.10.2021 постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача про продовження підготовчого провадження, надано строк представнику відповідача для надання відзиву на позовну заяву до 25.10.2021, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів на підставі ст. 177 ГПК України, а також на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26.10.2021 о 15:00 год.

23.10.2021 відповідачем до канцелярії суду подано відзив на позов за вх. № 24878, який долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.10.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.11.2021 о 15:40 год.

01.11.2021 позивачем до канцелярії суду подані письмові пояснення на заперечення відповідача (вх. № 25608), які долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 02.11.2021 учасники справи своїх представників не направили, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації 11.01.2019 № ХК 11, зареєстрованої відповідним органом архітектурно- будівельного контролю, TOB «АВТО-МІСТО» є замовником реконструкції станції технічного обслуговування автомобілів (літ. «Б-1») по вул. Гвардійців- Широнінців, 3-А в м. Харкові, відомості про що розміщені на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України в розділі «реєстр дозвільних документів» на час подання позову до суду.

Загальна площа об`єкта прийнятого в експлуатацію єдиним дозвільним документом складає 554,70 кв.м.

Початок проведення будівельних робіт (13.12.2018) з реконструкції даного та введення даного об`єкта будівництва в експлуатацію (січень 2019) здійснювалося відповідачем, як замовником, відповідно до норм та у порядку передбаченому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-УІ, в редакції чинній на період дії правовідносин з регулювання належного прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівельних робот з реконструкції.

Листами Департаменту економіки та комунального майна міської ради від 23.05.2019 № 645/0/124-20 та від 06.05.2020 № 491/0/124-20 відповідач повідомлявся про необхідність виконання вимог законодавчих актів з пайової участі та запропоновано останнім листом розглянути питання щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова разом із розрахунком величини пайової участі при реконструкції об`єкта містобудування веденого відповідачем в експлуатації без виконання законодавчого обов`язку з пайової участі.

Позивач зазначає, що Департамент економіки та комунального майна не отримував відповідей на зазначені листи.

У подальшому, від відповідача 23.02.2021 надійшла пропозиція про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Однак, зазначена пропозиції відхилена з приводу не надання підприємством усіх необхідних документів на підтвердження вартості будівництва об`єкту, з техніко- економічними показниками. Також відповідача проінформовано, що питання залучення до пайової участі, як замовника реконструкції такого об`єкта підлягає вирішенню у судовому порядку.

Позивач вважає, що такими діями забудовника порушуються права та інтереси територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради на отримання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова. Відповідач, незважаючи на наявність у нього встановленого законом обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту, ухилився від встановленого обов`язку з пайової участі, який діяв на час введення об`єкта в експлуатацію та не перерахував відповідному розмірі кошти пайового внеску на створення та розвиток інфраструктури міста Харкова.

Також, позивач зазначає, що територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради завдано збитки, внаслідок ухилення відповідача від свого обов`язку щодо перерахування коштів величини пайової участі до прийняття об`єкту в експлуатацію, розмір яких підтверджується доданим до позову розрахунком Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та становить 481 191,16 грн.

Наведені вище обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом до відповідача щодо стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 481191,16 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом позову є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) щодо пайової участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Харкова, під час проведення відповідачем реконструкції станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Гвардійців-Широнімців, 3-А у м. Харкові, протягом 2018 -2019 років.

Вказаний об`єкт будівництва під літ. «Б-1» загальною площею 554,7 кв.ді. було введено до експлуатації на підставі відповідної декларації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради 11.01.2019 за №ХК 11.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» для створення об`єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об`єкта архітектури.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, які повинні бути забезпечені при здійснені такої діяльності, визначені Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-УІ.

На час прийняття спірного об`єкту будівництва в експлуатацію (2019 рік), правовідносини щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту регулювалися нормами статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» .

Частинами 2, 3, 8, 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній у 2019 році) визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний був взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягала у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладався не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Крім того рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №983 від 26.12.2018 було затверджено «Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова», який також містив механізм залучення до пайової участі, порядок укладання договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску, який діяв до 24.12.2019.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Однак, незважаючи на те, що відповідач до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію не взяв участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, позивач на протязі 2019 року, маючи підстави, не звертався до суду з позовом щодо укладення з відповідачем відповідного договору.

Водночас, з 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-ІХ, якими скасовано ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з п. 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення " Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" встановлено порядок залучення замовників будівництва у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту на 2020 рік.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, що підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Цією ж нормою було визначено, що лише договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Тобто, з 01.01.2020 у замовників відсутній обов`язок перераховувати до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, як і відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та продовжують свою дію до моменту їх виконання є лише договори про пайову участь, укладені до 01 січня 2020 року.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, до цивільних відносин, які виникли раніше, новий акт цивільного законодавства застосовується стосовно прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Разом з цим, відповідно до частини третьої статті 5 ЦК України, якщо акт цивільного законодавства, що регулював цивільні відносини, втратив чинність, новий нормативно-правовий акт з моменту набрання ним чинності застосовується до юридичних фактів цивільного права та породжуваних ними цивільних прав і обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.07.2020 року у справі № 909/1143/19, від 30.09.2020 року у справі № 904/4442/19, від 13.01.2021 року у справі № 922/267/20, від 04.02.2021 року у справі № 904/2468/19.

А отже, з наведеного вбачається, що Відповідач у 2020 році взагалі не мав обов`язку та правових підстав бути залученим до сплати пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у відповідності до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки реконструкція вказаного об`єкта будівництва відбувалась протягом 2018-2019 років.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що вказані роботи з реконструкції станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Гвардійців-Широнінців, 3-А у м. Харкові передбачали забудову земельної ділянки та/або зміну конфігурації самої будівлі чи її фундаментна на місцевості.

Тим самим, позивачем недоведений факт здійснення відповідачем у 2018 - 2019 роках будівництва, яке за чинним на той час положенням ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», визначало його суб`єктом будівельної діяльності, зобов`язаним здійснити пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

А визначальною ознакою того, що забудовник має зобов`язання взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відповідно до ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка втратила чинність з 01.01.2020 на підставі Закону № 132-ІХ від 20.09.2019), є власне забудова земельної ділянки, для якої необхідне отримання містобудівних умов та обмежень.

Окрім того, слід звернути увагу, відповідно до ч. 1,2 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, які визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабіну Міністрів України від 09.07.2014 № 294 (із змінами), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 за №671 затверджено Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю (надалі - Примірне положення).

Відповідно до п. 1 Примірного положення орган державного архітектурно- будівельного контролю утворюється як структурний підрозділ Київської та Севастопольської міськдержадміністрації та як виконавчий орган сільської, селищної, міської ради (далі - орган держархбудконтролю).

Рішенням Харківської міської ради від 23.09.2015 № 1981/15 створено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також забезпечення додержання на території міста Харкова містобудівного законодавства У країни та запобігання його порушенням, віднесено до виключної компетенції і повноважень Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, відповідно до п. 2.1., 2.2. розділу II Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (надалі - Інспекція ДАБК ХМР), затвердженого рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 № 7/15.

Відповідно до ч. 1, 4 та 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації (частина 5 статті 39 Закону).

Відповідно до ч. 9 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою, серед іншого, для оформлення права власності на нього.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».

Відповідно до пункту 11 зазначеної Постанови датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Додаток 3 до Порядку 461 від 13.04.2011 (в редакції Постанови КМ № 750 від 08.09.2015; із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 880 від 21.10,2015. № 409 від 07.06.2017. № 327 від 25.04.2018') затверджений відповідний бланк Декларації про готовність об`єкту до експлуатації.

У пункті 22 бланку Декларації наявний блок щодо зазначення суми коштів пайової участі, підстави та реквізити Договору про пайову учать та відомості про звільнення особи від такої участі.

Як вказано у ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Отже, зареєструвавши 11.01.2019 за №ХК 11 декларацію про готовність до експлуатації нежитлової будівлі станції технічного обслуговування без зауважень, орган ДАБІ який діяв у складі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради - Позивача у даній справі, діяв як суб`єкт владних повноважень та в силу покладених на нього законом обов`язків перевірив як сам об`єкт нерухомого майна, який вводився в експлуатацію, так і підстави такого введення, а також відомості зазначені в самій декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Таким чином, зареєструвавши подану відповідачем декларацію, Інспекція ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради не знайшла порушень - у тому числі і ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», у зв`язку з чим, доводи позивача і у цій частині не знайшли свого підтвердження.

Разом з цим, відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські та адміністративно-господарські санкції.

Статтею 224 Господарського кодексу України, яка кореспондується із статтею 623 ЦК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно із статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому наслідки у виді упущеної вигоди повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із неправомірною поведінкою відповідача.

Частиною 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача, збитками та вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

Однак як зазначалося вище, протиправної поведінки відповідачем допущено не було, а відтак відсутній і склад цивільного правопорушення.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 481 191,16 грн. упущеної вигоди не підлягає задоволенню, оскільки така вимога є похідною від неіснуючого обов`язку відповідача щодо визначення розміру пайової участі та укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності дост.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7217,87грн. слід покласти на позивача, оскільки у позові відмовлено повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Місто" (61153, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 3-А, корп. Б-1, ).

Повне рішення складено "12" листопада 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3232/21