УХВАЛА

15 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 902/627/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю. - головуючий, Чумак Ю. Я., Могил С. К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 у справі

за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Покровської парафії Української Православної церкви (Православної Церкви України)»

до Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання передати ключі та правовстановлюючі документи,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Тульчинська Єпархія Української Православної Церкви (далі - Тульчинська Єпархія УПЦ, скаржник) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 у цій справі, повний текст якої складений 17.09.2021. Касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 27.10.2021.

У касаційні скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 27.10.2021 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Чумак Ю. Я., Могил С. К.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно з цією процесуальною нормою суд касаційної інстанції у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, № 3236/03, § 41)).

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Натомість як клопотання Тульчинської Єпархії УПЦ про поновлення строку на касаційне оскарження, так і надані скаржником документи не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання скаржника з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Оскаржувана постанова Північно-західного апеляційного господарського суду ухвалена 06.09.2021, повний текст якої складено 17.09.2021, отже останнім днем строку, встановленого для касаційного оскарження цієї постанови, є 07.10.2021.

Скаржник касаційну скаргу подав у відділення АТ «Укрпошта» 18.10.2021. Скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 27.10.2021 про що свідчить відбиток календарного штампу про одержання вх. № 10316/2021 від 27.10.2021 на першому аркуші цієї скарги.

На підтвердження отримання копії постанови Північно-західного апеляційного господарського від 06.09.2021 скаржником до касаційної скарги не додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Надана скаржником інформація, розміщена на веб-сайті АТ «Укрпошта» по штрихових кодових ідентифікаторах № 549 про вручення відправлення 28.09.2021 та № 060 про вручення відправлення 22.09.2021, не дає можливості встановити кому та на чию адресу вони направлялися.

За таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановити чи дотримано скаржником строк для подання касаційної скарги, встановлений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що Тульчинській Єпархії УПЦ потрібно надати суду належні докази отримання оскаржуваної постанови (копію конверту суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення тощо) або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги Тульчинської Єпархії УПЦ без руху як такої, що оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України та подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 у справі № 902/627/19 залишити без руху.

2. Встановити Тульчинській Єпархії Української Православної Церкви строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду касаційної інстанції.

3. Роз`яснити Тульчинській Єпархії Української Православної Церкви, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Ю. Я. Чумак

С. К. Могил