ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3654/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гадірову Туралу Рафіг огли

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, м-н. Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх кімн 35)
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 680000,00 грн
за участю

представників:

позивача - Баланська А.А., посвідчення №19 від 30.06.21;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ОСОБА_1 про стягнення 680000,00 грн., з яких: штраф у розмірі 340000,00 грн. та пеня у розмірі 340000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами розгляду справи №3/01-30-19 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 15.08.2019 №98-р/к про накладення на Фізичну особу-підприємця Резнікову Світлану Юліївну штраф у розмірі 340000,00 грн., який залишився з боку відповідача не сплаченим, що стало підставою для нарахування пені у розмірі 340000,00 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи складається з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 10200,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.10.2021 об 11:30.

18.10.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про призначення експертизи та залишення позовної заяви без розгляду (вх. №24305).

За результатами розгляду клопотання відповідача про призначення експертизи та залишення позовної заяви без розгляду (вх. №24305 від 18.10.2021), дослідження матеріалів справи та заслуховування думки представника позивача, постановлено протокольну ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2021 про відмову у його задоволенні та відкладено підготовче засідання на 02.11.2021 о 11:40.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.11.2021 о 12:30.

15.11.2021 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача зареєстровано клопотання про витребування доказів (вх. №26935). В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.08.2019 № 98-р/к по справі №3/01-30-19 є безпідставним, необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Таким чином, відповідач вважає, що у позивача відсутні оригінали доказів, що підтверджують наявність підстав для стягнення штрафів, зокрема, рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №98-р/к від 15.08.2019, поштовий чек та опис, що підтверджує направлення вказаного рішення, а тому ставить під сумнів дані докази, оригінали яких просить витребувати у позивача.

Позивач у судове засідання 16.11.2021 з`явився, проти клопотання відповідача про витребування доказів заперечив з огляду на необґрунтованість та просив суд відмовити у його задоволенні. Заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача штраф у розмірі 340000,00 грн. та пеню у розмірі 340000,00 грн.

Відповідач у судове засідання 16.11.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. При цьому, процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України на подання відзиву на позовну заяву у межах строку, встановленого частиною 8 статті 165 ГПК України не скористався.

Щодо клопотання відповідача про витребування доказів, суд зазначає таке.

Згідно статті 42 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій (для відповідача - разом із поданням відзиву) статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1, 2, 5, 6 статті 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

По-перше, суд звертає увагу, що предметом розгляду даної справи є не рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.08.2019 № 98-р/к по справі №3/01-30-19, а стягнення штрафу та пені, накладеним цим рішенням. А відтак, доводи відповідача про те, що вказане рішення є безпідставним, необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню не входять до предмету доказування в межах розгляду даної справи та відхиляються судом.

По-друге, як убачається з матеріалів справи, клопотання відповідача про витребування доказів подано з пропуском встановленого частиною 1 статті 81 ГПК України строку.

По-третє, в матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія витягу з рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.08.2019 № 98-р/к по справі №3/01-30-19 та докази отримання відповідачем вказаного рішення (а.с. 8-48). При цьому судом враховано, що на виконання вимог пункту 8 частини 2 статті 162 ГПК України, позивачем при зверненні до суду з позовом вказано про наявність у позивача оригіналів зазначених доказів (а.с. 5).

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду клопотання відповідача про витребування доказів (вх. №26935 від 15.11.2021), дослідження матеріалів справи та заслуховування думки представника позивача, постановлено протокольну ухвалу господарського суду Харківської області віл 16.11.2021 про відмову в його задоволенні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було реалізовано право на подання до суду відзиву на позов у строк, встановлений частиною 8 статті 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, господарським судом встановлено наступне.

Щодо належності даного спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України.

Приписами частини 1 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього кодексу, зокрема, фізичні особи, які не є підприємцями. Винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, визначені у ст. 20 цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

В процесі підготовки справи до розгляду судом було зроблено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що 31.07.2020 державним реєстратором внесено запис №6058973 про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем Резніковою Світланою Юліївною за власним рішенням.

Приписами частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги позову стосуються спору, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця, яким на момент подання позовної заяви припинено підприємницьку діяльність.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною 1 статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173 ГК України).

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. 202-208 ГК України, ч. 8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 р. № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

Суд зазначає, що відносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також спеціальних законів - Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

За визначенням статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", економічною конкуренцією (конкуренцію) є змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Як передбачено частиною 1 статті 25 ГК України держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Частина 5 статті 13 ЦК України не допускає використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісної конкуренції.

Відповідно до положень частини 1 статті 40 ГК України та частини 4 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України відповідно до його повноважень.

Із обставин справи вбачається, що за результатами розгляду справи № 3/01-30-19 про порушення Фізичною особою-підприємцем Резніковою Світланою Юліївною законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 15.08.2019 № 98-р/к.

З зазначеного вище рішення від 15.08.2019 № 98-р/к вбачається, що Фізичну особу-підприємця Герасютенко В.О. та Фізичну особу-підприємця Резнікову С.Ю. визнано такими, що вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів з використанням електронної системи закупівель "Рrozorro" на закупівлю "код ДК 021:2015 - 30230000-0 Комп`ютерне обладнання (комп`ютерне обладнання), проведених відділом освіти Харківскьої районної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі в системі "Рrozorro"- ЦА-2018-06-07-002955-а).

За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Окрім того, пунктом 4 Рішення від 15.08.2019 № 98-р/к визнано, що Фізична особа-підприємець Герасютенко В.О. та Фізична особа-підприємець Резнікова С.Ю. вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів з використанням електронної системи закупівель "Рrozorro" на закупівлю "код ДК 021:2015 - 32320000-2 - Телевізійне й аудіовізуальне обладнання (оснащення медіатеки, яка створена з метою забезпечення рівного доступу дітей з особливими освітніми потребами до інформаційного простору у Гутянській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Богодухівської районної ради Харківської області)", проведених Відділом освіти Богодухівської районної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі в системі "Рrozorro" - UА-2018-06-06-002939-а).

За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Разом з тим, пунктом 7 Рішення від 15.08.2019 № 98-р/к визнано, що Фізична особа-підприємець Герасютенко В.О. та Фізична особа-підприємець Резнікова С.Ю. вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів з використанням електронної системи закупівель "Рrozorro" на закупівлю "код ДК 021:2015 - 30230000-0 - Комп`ютерне обладнання (Оснащення закладів загальної середньої освіти комп`ютерним обладнанням для кабінетів початкової школи)", проведених відділом освіти Валківської районної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі в системі "Рrozorro"- UА-2018-06-08-002674-а).

За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

У той же час судом встановлено, що пунктом 10 Рішення від 15.08.2019 № 98-р/к визнано, що Фізична особа-підприємець Герасютенко В.О. та Фізична особа-підприємець Резнікова С.Ю. вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів з використанням електронної системи закупівель "Prozorro" на закупівлю "ДК 021:2015 - 30230000-0 - Комп`ютерне обладнання (Лот № 1 - Оснащення закладів загальної середньої освіти комп`ютерним обладнанням для кабінетів початкової школи; Лот № 2 - Оснащення комп`ютерним обладнанням ресурсної кімнати у закладі загальної середньої освіти)", проведених Відділом освіти, молоді та спорту Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro" - UA-2018-06-05-000795-b).

За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Пунктом 13 Рішення від 15.08.2019 № 98-р/к визнано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТ-Трейд" та Фізична особа-підприємець Резнікова С.Ю. вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів з використанням електронної системи закупівель "Prozorro" на закупівлю "код ДК 021:2015 - 30230000-0 Комп`ютерне обладнання (Лот № 1 - Придбання персонального комп`ютера/ноутбука та техніки для друкування, копіювання, сканування та ламінування з витратними матеріалами для початкової школи; Лот № 2 - Створення інклюзивно-ресурсних центрів у закладах загальної середньої освіти - ресурсних кімнат та медіатек)", проведених Відділом освіти Борівської районної державної адміністрації Харківської області (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro"- UA-2018-06-22- 000870-с).

За вказане порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Таким чином, за вищенаведені порушення законодавства про захист економічної конкуренції на відповідача накладено штраф у загальному розмірі 340000,00 гривень.

Приписами статті 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

У відповідності до змісту ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання та надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

З матеріалів справи слідує, що копію витягу з рішення від 15.08.2019 №98-р/к направлено позивачем на адресу відповідача рекомендованим повідомленням № 048, яке вручене 26.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на наведені законодавчі приписи судом встановлено, що накладений на відповідача штраф у розмірі 340000,00 грн. на підставі рішення від 15.08.2019 №98-р/к підлягав сплаті до 26.11.2019 (включно).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

Із обставин справи судом вбачається, що не визнавши факт вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відповідач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсними рішення від 15.08.2019 № 98 - р/к.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2019 прийнято позовну заяву Фізичної особи-підприємця Резнікової С.В. до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3756/19.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 справі № 922/3756/19 у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Резнікової С.Ю. до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.08.2019 року №98-р/к - відмовлено.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Резнікової С.Ю. на рішення Господарського суду Харківської області з 11.03.2020 у справі №922/3756/19.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі 922/3756/19 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Резнікової С.Ю. залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 у справі № 922/3756/19 залишено без змін.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Резнікової С.Ю. на рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі №922/3756/19 повернуто скаржнику.

Таким чином, рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №98-р/к від 15.08.2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №3/01-30-19 є таким, що набрало чинності та підлягає виконанню.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Натомість докази оплати штрафу на суму 340000,00 грн. в матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надано.

Отже, приймаючи до уваги, що рішення антимонопольного комітету про накладення штрафу від 15.08.2019 №98-р/к у справі №3/01-30-19 є чинним, доказів його добровільного виконання відповідачем матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 340000,00 грн. штрафу.

Щодо заявленої до стягнення 340000,00 грн. пені за несплату штрафу у строки, передбачені рішенням від 15.08.2019 №98-р/к, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу (пункт 22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Враховуючи положення частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та реалізацію відповідачем права на оскарження рішення від 15.08.2019 №98-р/к у справі №922/3756/19 судом встановлено, що нарахування пені зупинялося у період: з 25.11.2019 до 11.03.2020 та з 13.05.2020 до 08.07.2020 включно.

Згідно з підпунктом 20.2 пункту 20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" тривалість зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Враховуючи зазначене, позивачем у позовній заяві наведено заявлений до стягнення розрахунок пені за прострочення штрафу із визначенням відповідного періоду нарахування. Так, за розрахунком позивача, період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 12.03.2020 до 12.05.2020 (включно) - 62 днів; з 09.07.2020 до 09.09.2021 (включно) - 427 днів. Кількість днів прострочення сплати штрафу складає - 489 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає: 340000,00 грн. гривень * 1,5 % (відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" = 5100,00 грн. За 489 днів прострочення сплати штрафу, сума пені складає: 5100,00 грн. * 489 днів = 2493900,00 грн.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем пені господарський суд встановив, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства та обставинам справи, розрахунок виконано арифметично вірно.

Водночас, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Таким чином, розмір пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням від 15.08.2019 № 98-р/к складає 340000,00 грн., а позовна вимога про стягнення пені у розмірі 340000,00 грн. визнається судом обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження звертатися до суду з позовами, заявами скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічне: конкуренції, а також представляти територіальне відділенні Антимонопольного комітету України без спеціальної довіреності в суді.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальне відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушення: законодавства про захист економічної конкуренції органами влади юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, і тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Відтак, оскільки судом встановлений факт порушеного права позивача щодо повної та своєчасної сплати штрафних санкцій за порушення антимонопольного законодавства суб`єктом, на якого такі санкції покладені за рішенням органу Антимонопольного комітету України, воно підлягає захисту судом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Разом з тим, з`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Окрім того, суд зауважує, що зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення штрафу у розмірі 340000,00 грн. та пені у розмірі 340000,00 грн. є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 10200,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 340000,00 грн. та пеню в розмірі 340000,00 грн. із зарахуванням зазначених сум до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, р/р UA0011358, банк отримувача - Держказначейська служба, м. Київ, ) судовий збір у розмірі 10200,00 грн. із зарахуванням зазначеної суми на рахунок Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено "18" листопада 2021 р.

Суддя Г.І. Сальнікова