СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Харків Справа № 917/1139/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В. , суддя Фоміна В.О.

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (вх. №1340П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 (рішення ухвалено суддею Кльоповим І.Г. 18.03.2021 о 12:04 год., у приміщенні Господарського суду Полтавської області, повне рішення складено 29.03.2021) у справі №917/1139/20

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», Полтавська область, Решетилівський район, м. Решетилівка,

до Решетилівської міської ради, Полтавська область, Решетилівський район, м. Решетилівка,

про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Решетилівської міської ради, у якому просило визнати укладеною додаткову угоду між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» та Решетилівською міською радою про поновлення договору оренди землі №1 від 10.02.2010 року, що зареєстрований за №14 від 15.03.2010, виклавши в судовому рішенні зміст такої угоди в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі №917/1139/20 (суддя Кльопов І.Г.) відмовлено у задоволенні позову.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застування норм матеріального права, а також не з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі №917/1139/20 повністю, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» до Решетилівської міської ради задовольнити в повному обсязі, визнати укладеною додаткову угоду між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» та Решетилівською міською радою про поновлення договору оренди землі №1 від 10.02.2010 року, що зареєстрований за №14 від 15.03.2010, виклавши в судовому рішенні зміст такої угоди в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви.

Заявник апеляційної скарги посилався на те, що викладений в оскаржуваному рішенні висновок про неможливість поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з наявністю вже застосованого позивачем поновлення договору оренди землі на підставі частини 1 -5 ст. 33 вказаного Закону, не відповідає положенням чинного законодавства та правовим позиціям Верховного Суду.

На думку СТОВ «Хлібороб», у зв`язку з тим, що:

- позивач є орендарем спірної земельної ділянки, що належно виконував умови договору протягом його дії, а також продовжує виконувати і після закінчення його строку (використовує земельну ділянку за призначенням, вчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату);

- більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, а саме 18.11.2020 та 04.02.2020, повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк;

- до клопотання від 17.04.2020 (в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі») позивач додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на тих самих умовах;

- орендар продовжує користуватись земельною ділянкою, а орендодавець протягом місяця після закінчення договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди,

позивач є таким, що має право на поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі №917/1139/20, зупинено провадження у справі №917/1139/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №903/1030/19; ухвалено сторонам невідкладно повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №903/1030/19.

28.09.2021 на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень оприлюднено повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19.

04.10.2021 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №917/1139/20 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» до Решетилівської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди (вх. №11529).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.10.2021 поновлено провадження у справі №917/1139/20, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 16.11.2021.

15.11.2021 від позивача надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №917/1139/20 до вирішення Господарським судом Полтавської області справи №917/1707/21 за позовом СТОВ «Хлібороб» до Решетилівської міської ради про недійсними та скасування рішень (вх.№13189, 13207).

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мартюхіної Н.О., яка входила до складу колегії, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В., суддя Фоміна В.О.

У судовому засіданні представник СТОВ «Хлібороб» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, а також клопотання про зупинення апеляційного провадження.

Представник Решетилівської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про зупинення апеляційного провадження, зазначає таке.

Згідно ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зважаючи на вищенаведені приписи, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Наявність спору між тими самими сторонами ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

В обґрунтування клопотання про зупинення апеляційного провадження, позивач посилається на те, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.11.2021 відкрито провадження у справі 917/1770/21 за позовом СТОВ «Хлібороб» до Решетилівської міської ради про визнання недійсним та скасування пунктів рішення 25 позачергової сесії 7 скликання Решетилівської міської ради від 10.12.2019 №805-25-VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб», а також п. 4 рішення тридцятої позачергової сесії 7 скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 №889-30- VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб». Позивач зазначає, що цими рішеннями було незаконно відмовлено СТОВ «Хлібороб» в поновленні договору оренди землі, правомочність поновлення якого було предметом розгляду у справі №917/1139/20 та є предметом розгляду також в апеляційному провадженні. На думку позивача, апеляційну скаргу на рішення суду у справі №917/1139/20 неможливо розглянути до вирішення Господарським судом Полтавської області справи №917/1770/2021, оскільки у разі задоволення позову у справі 917/1770/21 та скасування рішень Решетилівської міської ради про відмову СТОВ «Хлібороб» у поновленні договору оренди землі, це стане наслідком можливості задоволення апеляційної скарги у даній справі, оскільки буде наявна «мовчазна згода» орендодавця в розумінні правової позиції, викладеної Великою палатою Верховного Суду в постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, що є необхідною передумовою для поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі, оскільки вважає, що у даному випадку відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання рішенням у справі №917/1707/21 законної сили з огляду на наявність належних та допустимих доказів для встановлення обставин, які стали предметом розгляду у справі №917/1139/20, зокрема, наявності або відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі №1 від 10.02.2010 року.

Окрім того, навіть у випадку задоволення позовних вимог у справі №917/1707/21, ці обставини в силу положень ст. 269 ГПК України не можуть бути прийняті під час перегляду в апеляційному порядку рішення у справі №917/1139/20, оскільки такі обставини не існували станом на час розгляду останньої справи в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

10.02.2010 між Решетилівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та СТОВ «Хлібороб» (орендар) укладено договір оренди землі №1, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 8,86 га, яка знаходиться на території Решетилівської селищної ради.

Договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.5 договору).

Цей договір набуває чинності після підписання сторонами (п.40 договору).

Договір було зареєстровано у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 15.03.2010 року за №14.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 20.04.2020 вказана земельна ділянка з кадастровим номером №:00:005:0107 належить до комунальної форми власності; власник земельної ділянки територіальна громада в особі Решетилівської міської ради.

Позивач звернувся до відповідача з клопотанням вих. №194 від 18.11.2019, в якому посилаючись на п. 4 ст. 122 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» просив поновити договір оренди землі на 7 років із встановленням орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Серед переліку додатків до клопотання міститься проект додаткової угоди, який відсутній в матеріалах справи.

У відповідь на вказане клопотання, 17.12.2019 Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради повідомлено орендаря, що відповідно до рішення Решетилівської міської ради №805-25-VII від 10.02.2019 йому відмовлено в поновленні договору оренди землі у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх обов`язків за договором.

22.01.2020 позивач звернувся до відповідача з клопотанням (вих.№14), в якому посилаючись на недотримання орендодавцем процедури поновлення договору оренди землі та порушення переважного права орендаря, передбаченого п.8 договору оренди землі, просив розглянути проект додаткової угоди, надісланої на адресу Решетилівської міської ради разом з клопотанням №194 від 18.11.2019. Орендар не заперечував проти узгодження істотних умов договору оренди землі з орендодавцем та підписання додаткової угоди в редакції, прийнятої сторонами за результатами такого узгодження.

У відповідь на вказане клопотання, 21.02.2020 Виконавчий комітет Решетилівської міської ради повідомив орендаря, що клопотання СТОВ «Хлібороб» №14 від 22.01.2020 винесене на розгляд сесії Решетилівської міської ради 19.02.2020. За результатами обговорення постійними депутатськими комісіями у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх обов`язків за договором, а саме: порушення п. 11, 13, 14 договору оренди, рішенням сесії Решетилівської міської ради від 19.02.2020 №889-30-VII відмовлено в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого Решетилівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 15.03.2010 за номером 14. Також, вказаним листом повідомлено орендаря, що згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а саме 15.03.2020, та наголошено, що фактичне використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору трактуватиметься як самовільне заволодіння земельною ділянкою.

Згідно п. 4 рішення Решетилівської міської ради №889-30-VII від 19.02.2020 відмовлено СТОВ «Хлібороб» в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого Решетилівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 15.03.2010 за номером 14, площа земельної ділянки 8,8600 га, відповідно до пункту 37 договору оренди (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору).

17.04.2020 позивач звернувся з клопотанням до відповідача, в якому повідомив, що після закінчення строку договору від 10.02.2020, а саме після 15.03.2020 СТОВ «Хлібороб» продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення та сплачувати орендну плату. А тому, враховуючи відсутність протягом місяця після закінчення строку договору оренди, а саме до 15.04.2020, листа повідомлення від орендодавця про заперечення у поновленні договору, орендар вважав договір поновленим на той самий строк (10 років) на тих самих умовах. У зв`язку з чим, просив у місячний термін укласти додаткову угоду про поновлення договору. В додатках до вказаного клопотання було зазначено проект додаткової угоди (який відсутній в матеріалах даної справи).

У відповідь на вказане клопотання, 15.05.2020 Виконавчий комітет Решетилівської міської ради повідомив орендаря, що рішеннями Решетилівської міської ради 10.12.2019 та від 19.02.2020 відмовлено у поновлені договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб». В свою чергу, незгода орендодавця на поновлення договору оренди землі виключає можливість визнання поновленим договору оренди землі, оскільки переважне право користування земельною ділянкою належить власнику.

Рішенням Решетилівської міської ради №994-32-VII від 25.03.2020 про проведення земельних торгів у формі аукціону затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності Решетилівської міської ради для продажу права оренди у розмірі річної орендної плати на них на земельних торгах у формі аукціону, стартовий розмір річної орендної плати, крок торгів та інші умови продажу лотів на земельних торгах. До вказаного переліку включено, зокрема, земельну ділянку площею 8,86га з кадастровим номером :00:005:0107.

Звертаючись з позовом позивач зазначав, що він має право поновлення договору оренди землі на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». На його думку, протиправні рішення Решетилівської міської ради від 10.12.2019 та 19.02.2020 «Про відмову у поновленні договорів оренди землі СТОВ «Хлібороб» прийняті відповідачем до закінчення дії договору оренди у порядку ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не можуть бути причиною відмови в поновленні договору на підставі ч. 6 ст. 33 вказаного Закону.

Приймаючи оскаржуване рішення від 18.03.2021 про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що у даному випадку відсутні правові підстави вважати, що у позивача виникло право на подання позову на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» з посиланням на те, що позивач після закінчення терміну дії договору оренди землі продовжив користуватися земельною ділянкою за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними в частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі частин 1 - 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та наявності заперечень з боку орендодавця (відповідача) у його поновленні.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 3 статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини 1 та 9 ст. 93 Земельного кодексу України ).

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частин 4, 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Отже, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1 5, так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати зверненню орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведений правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та №159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19.

При цьому, у постановах від 22.09.2020 Велика Палата Верховного Суду зазначила про необхідність відступити від висновку судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17, а саме стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з надсиланням проекту додаткової угоди для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду констатувала необхідність попереднього звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, до якого (листа-повідомлення) має додаватися проект додаткової угоди.

Також, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і №159/5756/18).

Як вже зазначалось, договір оренди земельної ділянки від 10.02.2010 укладено між Решетилівською районною державною адміністрацією та СТОВ «Хлібороб» на 10 років.

Враховуючи, що договір було зареєстровано у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 15.03.2010 за № 14, строк його дії закінчувався 15.03.2020.

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

18.11.2019 та 22.01.2020 (тобто до закінчення строку дії договору) позивач звертався до відповідача з клопотаннями про поновлення договору оренди землі на 7 років. Також, позивач зазначав, що не заперечує проти іншого тексту додаткової угоди (із збереженням умов щодо терміну дії договору 7 років та орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

Отже, орендарем до закінчення строку договору запропоновано поновити договір оренди на інших (нових) умовах ніж передбачені договором від 10.02.2010, тобто змінити його істотні умови, зокрема строк дії договору і розмір орендної плати.

Згідно ч.4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до п. 34 договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Орендодавець, враховуючи положення ч. 5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення.

17.12.2019 та 21.02.2020, тобто до закінчення строку дії договору оренди землі, орендодавець повідомив орендаря про відсутність наміру продовжувати договір оренди шляхом прийняття відповідних рішень №805-25-VII від 10.02.2019 та №889-30-VII від 19.02.2020, якими відмовлено СТОВ «Хлібороб» в поновленні договору оренди землі

Відповідно до ч. 8, 11 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Проте орендар, отримавши відмову та вважаючи її неправомірною, станом на момент подання позову та ухвалення рішення у даній справі, не оскаржив її у суді. В свою чергу, відсутність досягнення домовленостей щодо умов договору при їх зміні виключає продовження договору оренди землі з підстав переважного права орендаря.

Незгода орендодавця на поновлення договору оренди землі відповідно до вимог частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим договору оренди землі, оскільки переважне право користування земельною ділянкою належить її власнику.

З огляду на те, що переважне право СТОВ «Хлібороб» на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки орендодавець, завчасно, до закінчення строку дії договору оренди землі, повідомив орендаря про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі шляхом прийняття відповідного рішення, колегія суддів вважає, що поновлення договору оренди земельної ділянки буде суперечити вільному волевиявленню орендодавця, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Крім того, 17.04.2020 (через місяць після закінчення терміну дії договору) позивач звернувся з клопотанням, в якому повідомив відповідача, що після 15.03.2020 СТОВ «Хлібороб» продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення та сплачувати орендну плату та враховуючи відсутність протягом місяця після закінчення строку договору оренди, а саме до 15.04.2020, листа повідомлення від орендодавця про заперечення у поновленні договору, орендар вважав договір поновленим на той самий строк (10 років) на тих самих умовах. У зв`язку з чим, просив укласти додаткову угоду про поновлення договору.

Як було встановлено судом, в переліку додатків до вказаного клопотання зазначено проект додаткової угоди, який відсутній в матеріалах даної справи.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зазначив таке:

« 38. Частини п`ята та шоста статті 33 Закону №161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

38.1. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону №161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

38.2. Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону №161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18)».

Отже, позивачем також не дотримано вимог, необхідних для процедури поновлення договору на підставі ч. 6. ст. 33 Закону України «Про оренду землі»: не повідомлено відповідача в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк та на тих самих умовах (з наданням відповідного проекту додаткової угоди).

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі №917/1139/20 - без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 18.03.2021 у справі №917/1139/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.11.2021.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Плахов

Суддя В.О. Фоміна