ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1434/20
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Колоколова С.І.,

секретар судового засідання - Бебик А.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Філевський Р.М., за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Миколаївської міської ради

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 29 січня 2021 року (повний текст складено 29.01.2021)

по справі № 915/1434/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Турчановича Євгена Валерійовича

до відповідача: Миколаївської міської ради

про визнання укладеною в редакції позивача додаткової угоди до договору оренди землі,-

суддя суду першої інстанції: Давченко Т.М.

час та місце винесення рішення: 29.01.2021, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22 Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 17.11.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Фізична особа-підприємець (ФОП) Турчанович Євген Валерійович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївської міської ради (далі-відповідач, Міська рада) про визнання додаткової угоди до Договору оренди землі від 03.03.2010 №7514 укладеною в редакції, запропонованій позивачем.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на положення ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та зазначив, що орендодавець, всупереч вимогам закону, не розглянув заяву позивача від 06.12.2019 разом з проектом додаткової угоди.

Крім того, позивач вказав, що після спливу договору оренди землі, він продовжує користуватись земельною ділянкою, а відповідачем не направлено протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, у зв`язку з чим, на думку позивача, договір оренди землі вважається поновленим.

При цьому, ФОП Турчанович Є.В. зауважив, що на орендованій земельній ділянці розташоване нерухоме майно позивача, придбане у ТОВ фірми «СТІВ», внаслідок чого позивач набув права орендаря за вищевказаним Договором оренди.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.01.2021р. у справі №915/1434/20 (суддя Давченко Т.М.) позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Турчановича Євгена Валерійовича задоволено у повному обсязі; визнано додаткову угоду до Договору оренди землі від 03.03.2010 №7514, зареєстрованого у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у державному реєстру земель вчинено запис від 16.04.2010 № 60, а в книзі записів договорів оренди ? запис від 16.04.2010 за №7514, ? укладеною в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору оренди землі № 7514 від 03.03.2010

м. Миколаїв "___"__________20__року

Миколаївська міська рада в особі _________________________________________,

який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 7 Закону України "Про оренду землі", ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, іменована далі за текстом "Орендодавець", з одного боку, і фізична особа-підприємець Турчанович Євген Валерійович, іменований далі по тексту "Орендар", з іншого боку, разом іменовані "сторони", а кожна окремо - "Сторона", уклали цю додаткову угоду до Договору оренди землі від 03.03.2010, зареєстрованому у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр "ДЗК", про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 16.04.2010 № 60, а також зареєстрованому в книзі записів договорів оренди землі 16.04.2010 за №7514, про викладене нижче.

1. Сторони дійшли згоди поновити договір оренди землі від 03.03.2010 №7514, на істотних умовах та на строк, зазначених у самому договорі.

2. Ця додаткова угода є невід?ємною частиною договору оренди землі від 03.03.2010 № 7514, підписана Сторонами в двох автентичних примірниках.

РЕКВІЗИТИ СТОРОН

Орендодавець:Орендар:
Миколаївська міська рада ідентифікаційний код 26565573 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 ____________________________ М.П.Фізична особа-підприємець Турчанович Євген Валерійович рнокпп НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ФОП_______________Є.В. Турчанович М.П.".
Місцевий господарський суд, з посиланням на практику Верховного Суду, дійшов висновку, що у розумінні чинного законодавства України, при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні. Враховуючи, що у даному випадку право оренди земельної ділянки за Договором автоматично припинилось для ТОВ фірми "СТІВ" та перейшло до ФОП Турчановича Є.В. з моменту державної реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно, розташоване на цій ділянці, суд першої інстанції погодився з позивачем, що він зобов`язаний зареєструвати таке право шляхом внесення змін до існуючого Договору оренди землі.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач здійснив всі необхідні заходи для продовження строку дії Договору оренди землі, проте відповіді від відповідача на своє звернення не отримав. У той же час позивач продовжував користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. При цьому, відповідачем не надано доказів неналежного виконання позивачем умов Договору та доказів направлення позивачу заперечення у поновленні Договору оренди. У зв`язку з чим, з урахуванням приписів частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ФОП Турчановича Є.В.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що не зважаючи на те, що позивачем було на декілька днів прострочене звернення до відповідача у рамках умов Договору оренди землі, останній встиг звернутись до орендаря у строк, передбачений для такого звернення діючим законодавством - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Миколаївська міська рада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.01.2021р. по справі №915/1434/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Турчановича Євгена Валерійовича відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги Миколаївської міської ради зводяться до того, що для поновлення Договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивач повинен був повідомити відповідача про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк за три місяці до спливу строку Договору, тобто, - до 12.11.2019. Однак, в порушення вказаних приписів, даних дій у встановлений строк не вчинив, що не врахував місцевий господарський суд у своєму рішенні.

Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка наведена у постановах від 20.09.2020 у справах №159/5756/18, № 313/350/16-ц, апелянт вважає, що орендар втратив переважне право на продовження строку дії договору оренди землі внаслідок несвоєчасного повідомлення про це орендодавця.

Детальніше доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 15.03.2021 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.01.2021 у справі №915/1434/20, справу призначено до розгляду на 07 квітня 2021 року о 10:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 апеляційне провадження у даній справі було зупинено до отримання правового висновку Великої Палати Верховного Суду за результатами перегляду справи №903/1030/19 у подібних правовідносинах.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.10.2021 апеляційне провадження у справі №915/1434/20 було поновлено з 17.11.2021; справу призначено до розгляду на 17 листопада 2021 року о 10:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 було задоволено заяву представника ФОП Турчановича Є.В. - Філевського Ростислава Миколайовича щодо участі останнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судове засідання 17.11.2021 представник Миколаївської міської ради не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте своїми правами відповідно до ст. ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки явка останнього не визнавалась судом обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

У судовому засіданні 17.11.2021, яке проводилось у режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.03.2010 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "СТІВ" (орендар) було укладено договір оренди землі №7514 (далі - Договір), у відповідності до умов якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 18.02.2009 за №42/59 продовжила ТОВ фірмі "СТІВ" оренду земельної ділянки, загальною площею 12 кв.м., яка була передана рішенням міської ради від 12.02.2004 за №18/12, для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торговельного кіоску поблизу житлового будинку №40 по вул. Крилова без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Заводський район/ та без права передачі її в суборенду (п.п.1.1, 2.1 Договору).

На земельній ділянці знаходиться торговельний кіоск, що належить ТОВ фірмі «СТІВ». Об`єктом оренди є тільки земельна ділянка (п.п.2.2, 2.3 Договору).

Вказаний Договір зареєстрований Миколаївською регіональною філією ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.04.2010 №60; а в книзі записів договорів оренди - запис від 16.04.2010 за №7514 (а.с. 12-15).

Пунктом 3.1. наведеного Договору сторони визначили строк його дії - 10 років з 12.02.2010.

Вказаним пунктом також встановлено, що після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору звернутись письмово до орендодавця з проханням щодо продовження строку дії Договору; підставою для поновлення Договору оренди буде відповідне рішення Міської ради.

На виконання умов Договору Миколаївська міська рада передала, а ТОВ фірма «СТІВ» прийняло в оренду земельну ділянку, згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 16.04.2010. (а.с.20).

Матеріали справи свідчать, що нерухоме майно ТОВ фірми «СТІВ» (нежитлове приміщення торговельного кіоску, розташоване за адресою: вул. Крилова, 40/3, м. Миколаїв), розташоване на орендованій земельній ділянці, було відчужено орендарем Фізичній особі-підприємцю Турчановичу Є.В., у відповідності до укладеного між ними 18.07.2018 договору купівлі-продажу, посвідченого в той же день приватним нотаріусом Миколаївського міського територіального округу Іскрицькою Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1349 (а.с. 34-37).

Відомості про набуття позивачем права власності на указану вище нерухомість внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, запис №27098542, що підтверджується відповідним Витягом із зазначеного реєстру від 18.07.2018 №131334953 (а.с.38).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, вважаючи, що до нього у порядку ч. 3 ст. 7 Закону, ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України перейшло право оренди на земельну ділянку, на якій розташоване придбане ним майно, продовжив внесення орендних платежів за земельну ділянку (а.с. 33).

Апеляційною колегією встановлено, що в подальшому, а саме: 16.12.2019 Фізична особа-підприємець Турчанович Євген Валерійович через Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради звернувся до орендаря із заявою (реєстраційний № 000828) про поновлення Договору оренди землі (а.с.40-41).

До вказаної заяви позивачем додано, зокрема, відповідний проект додаткової угоди до договору оренди (а.с.42).

Як вбачається зі змісту проекту додаткової угоди, орендарем запропоновано поновити Договір оренди землі від 03.03.2010 №7514 на істотних умовах та на строк, зазначених у самому Договорі. Крім того, зі сторони «орендаря» було зазначено ФОП Турчановича Євгена Валерійовича. Жодна інша умова Договору оренди не змінювалась.

З огляду на матеріали справи та за твердженням позивача, вищевказана заява та проект додаткової угоди з боку Міської ради залишені без відповіді та будь-якого реагування.

При цьому, як зазначалось вище, позивач продовжив користуватися земельною ділянкою, що не заперечується відповідачем та підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними платіжними дорученнями.

Не отримавши відповіді на заяву (лист-повідомлення) від 06.12.2019, ФОП Турчанович Є.В. після закінчення строку дії Договору оренди повторно звернувся до Миколаївської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі (укладення додаткової угоди), яке 27.03.2020 направлено відповідачу поштою разом з підписаним з боку орендаря проектом додаткової угоди. Викладені обставини підтверджуються поданими позивачем копіями поштових квитанцій та описом вкладення до цінного листа з відбитком штемпелю поштового відділення від 27.03.2020 (а.с.43-49).

За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, указане звернення Миколаївською міською радою також залишене без розгляду та прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, відповідачем додано до матеріалів справи лист Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 14.01.2021 №1218/11.02-03/21-2, відповідно до якого звернення ФОП Турчановича Є.В. щодо поновлення Договору оренди з доданим до нього проектом додаткової угоди надійшло до Управління 06.12.2019. В ході розгляду матеріалів цього звернення Управлінням зроблено висновок про порушення умов Договору оренди внаслідок реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці. Управлінням також викладено позицію щодо наявності підстав для звернення до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні територіальною громадою міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради спірною земельною ділянкою (а.с. 67-73).

Згідно листа Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 31.12.2020 №42419/12.01-24/20-2, інформація щодо розгляду звернення ФОП Турчановича Є.В. в Департаменті відсутня.

Однак, судова колегія зазначає, що у матеріалах справи не міститься доказів щодо підтвердження направлення ФОП Турчановичу Є.В. з боку Міської ради будь-яких документів стосовно вищевказаного зауваження Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради; не надано і доказів встановлення в судовому порядку порушень відповідачем умов Договору оренди.

Будь-які скарги та зауваження до позивача з боку орендодавця у матеріалах справи відсутні. Жодних повідомлень від відповідача щодо відмови в поновленні Договору або претензій щодо неналежного виконання орендарем умов Договору у матеріалах справи не міститься.

Такою бездіяльністю, на думку позивача, порушені права ФОП Турчановича Є.В., як особи, до якої перейшло право оренди земельної ділянки, на якій розташоване придбане нею майно, що і стало підставою звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Апеляційна колегія зазначає, що спірний Договір за своєю правовою природою відноситься до договорів оренди.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 3 ст. 792 Цивільного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.ч.1 та 9 статті 93 Земельного кодексу України).

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначені Законом України "Про оренду землі".

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Згідно з частинами 1- 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до частин 4, 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Таким чином, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній до 15.07.2020) було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому, таке завчасне повідомлення, з надсиланням проекту додаткової угоди, є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

Необхідно також наголосити, що таке звернення повинно бути вчинене у строк, встановлений самим договором оренди, проте не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Така конструкція цієї статті передбачає, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та незакріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі, оскільки відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі №915/1003/20.

Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме: частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведений правовий висновок викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, до розгляду якої зупинялось провадження у справі.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Апеляційний суд звертається до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 року при розгляді справи №755/10947/17, відповідно до якого суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати та зауважує, що у постанові від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ст. 33 Закону України "Про оренду землі" прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар (п. 34 постанови).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі (п. 35 постанови).

За умовами ст.18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладення спірного Договору оренди), Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як вже зазначалось вище, Договір оренди від 03.03.2010 був зареєстрований 16.04.2010 (а.с. 12-15). Умовами цього Договору встановлена наявність переважного права орендаря на подовження строку дії Договору за умови письмового звернення останнього до орендодавця не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення дії Договору, строк якого був визначений протягом 10 років, тобто - не пізніше, ніж 16.01.2020.

Судова колегія вказує, що з огляду на матеріали справи, позивач відповідно до вимог умов Договору та ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України Про оренду землі своєчасно - 06.12.2019 звернувся до відповідача із заявою про поновлення Договору оренди, додавши проект додаткової угоди.

Відповідач в установлений ч.5 ст.33 Закону України Про оренду землі строк заяву позивача не розглянув і відповіді не надав, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи відповідного листа-повідомлення відповідача про заперечення в поновлені Договору оренди.

Водночас, судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що порушення умов Договору оренди землі та оформлення первісним орендарем свідоцтва про право власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці, з посиланням на п. 1.1 Договору оренди землі від 03.03.2010 №7514, оскільки предметом дослідження у даній справі не є питання законності оформлення права власності на торговельний кіоск ТОВ фірмою «СТІВ», під час дії спірного Договору. Також, у матеріалах справи не міститься доказів отримання відповідачем відповідного листа Міської ради із зазначенням вищенаведених обставин.

Крім того, апеляційна колегія критично ставиться до посилання апелянта на лист Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 14.01.2021 №1218/11.02-03/21-2, оскільки останній не є доказом направлення позивачу у встановлений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" строк заперечень з боку орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, тому що вказаний лист адресований директору юридичного департаменту Міської ради.

Отже, після закінчення строку дії Договору відповідач протягом одного місяця не висловлював заперечень проти користування земельною ділянкою.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ФОП Турчанович Є.В. в межах встановленого в Законі України "Про оренду землі" строку звернувся до Міської ради з відповідною заявою про продовження строку Договору землі разом з проектом додаткової угоди, Міська рада жодної відповіді на вказану заяву не надала та протягом місяця після закінчення строку дії Договору оренди не направила позивачу повідомлення про заперечення у поновленні Договору оренди землі; з огляду на те, що після закінчення дії Договору оренди, позивач продовжив належним чином (сплачуючи орендну плату) користуватись спірною земельною ділянкою, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі, адже відсутність заперечень орендодавця у поновленні Договору оренди дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення Договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Як вже було зазначено вище, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми.

При цьому, судова колегія зазначає, що саме невиконання відповідачем вимог закону на укладення додаткової угоди до оренди землі вимусило позивача надати до суду відповідну редакцію додаткової угоди для її визнання.

Крім того, колегія суддів констатує, що у рамках даної справи позивачем набуто право оренди на спірну земельну ділянку на підставі норм статей 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з приписами ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи вищевказані норми законодавства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на набуття позивачем права власності на нерухомість, розташовану на орендованій земельній ділянці у ТОВ фірми «СТІВ», до ФОП Турчановича Є.В. перейшло право оренди відповідної земельної ділянки з автоматичним припиненням цього права для зазначеного Товариства, а тому, право оренди на спірну земельну ділянку ФОП Турчанович Є.В. зобов`язаний зареєструвати шляхом внесення змін до існуючого Договору оренди землі.

Отже, враховуючи, що Миколаївська міська рада зволікає з укладенням додаткової угоди, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди на умовах, запропонованих позивачем.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Миколаївської міської ради не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.01.2021 у справі №915/1434/20 слід залишити без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.01.2021 у справі №915/1434/20 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 18.11.2021.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Колоколов С.І.

Враховуючи припинення відправлення поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом, надіслати копію цієї постанови від 17.11.2021 у справі №915/1434/20 на електронні адреси, зазначені учасниками справи (згідно з наявної в матеріалах справи інформації).