ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3498/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Компанії "Ортус" товариства з обмеженою відповідальністю, м.Харків,
до Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод", м.Харків,
про стягнення 214203,55 грн,
за участю представників:

позивача -

до перерви - Браславської О.А. (ордер серії АХ № 1075281 від 09.11.2021);

після перерви - не з`явився;

відповідача - Субочева С.Ю (ордер серії АН № 1048468 від 11.10.2021);

після перерви - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Ортус" товариство з обмеженою відповідальністю, м.Харків звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. №3498/21 від 31.08.2021) до Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод", м.Харків, про стягнення заборгованості за Договором №49 від 30.07.2018 в сумі 110662,47 грн (з ПДВ), пені за несвоєчасну оплату в сумі 95684,76 грн, 3% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення в сумі 7856,32 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату за виконану позивачем роботу згідно з актами виконаних робіт: № 8 від 31.10.2018 (специфікація № 5) на суму 37053,40 грн; № 10 від 13.11.2018 (специфікація № 7) на суму 30403,67 грн; № 11 від 18.11.2018 (специфікація № 8) на суму 30403,67 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.09.2021 вищевказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 20.09.2021, після усунення недоліків позовної заяви, позов Компанії "Ортус" товариства з обмеженою відповідальністю було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі 922/3498/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 12.10.2021, відповідач вказує, що йому не зрозуміло щодо якої суми спору з основної заборгованості за Договором, позивач звернувся до суду, що не дозволяє повноцінно надати оцінку вказаним вимогам позивача та погодитися з цими вимогами, а відтак з нарахуванням 3% річних. Відповідач також не погоджується з нарахуванням пені, оскільки воно здійснено понад шестимісячний строк, встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України. Крім того, відповідач заявив про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені та просив відмовити у позові в цій частині повністю. Також відповідач не погодився із заявленими до стягнення понесеними витратами позивача на правничу допомогу, з урахуванням критерію співмірності та необхідності понесення даних витрат.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2021, представник позивача повідомила про намір позивача подати заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені та судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим звернулась до суду з клопотанням про відкладення судового засідання для підготування відповідної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині основного боргу та 3% річних.

У судовому засіданні була оголошена перерва на 40 хвилин.

Після перерви представники сторін у судове засідання не з`явились.

Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 95684,76 грн та витрат на правову допомогу в повному обсязі. В іншій частині позовних вимог, а саме стягнення основного боргу в сумі 110662,47 грн та 3% річних у сумі 7856,32 грн позивач на позові наполягав та просив суд його задовольнити. У зв`язку з частковим визнанням відповідачем позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 50% сплаченого судового збору. Цю заяву представник позивача просила розглядати у її відсутності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Приймаючи до уваги, що заяву про відмову від позову підписано представником позивача - Компанії "Ортус" ТОВ Браславською О.А., повноваження якої підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги, виданому на підставі Договору про надання правової допомоги № 44 від 05.08.2021, яким повноваження адвоката не обмежуються, а також враховуючи, що позивач обізнаний з процесуальними наслідками прийняття судом відмови від позову, суд визнав за можливе прийняти відмову позивача від частини позовних вимог та витрат на правову допомогу як таку, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Враховуючи, що представник відповідача був обізнаний про час та місце продовження розгляду справи після перерви, а також те, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними в справі матеріалами, згідно ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

30.07.2018 між Компанією "Ортус" ТОВ (позивач) та Приватним акціонерним товариством "Харківський котельно-механічний завод" (відповідач) було укладено Договір № 49, згідно з п. 1.1 якого позивач, як постачальник, зобов`язався виготовити та поставити, а відповідач , як замовник, прийняти і оплатити обладнання, згідно Специфікацій (Додатків), що є невід`ємними частинками даного Договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач умови договору виконав у повному обсязі. Претензій щодо якості, кількості, дроків від відповідача не надходило.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору, остаточний розрахунок замовник зобов`язаний був здійснити протягом 30 календарних днів після отримання виготовленої продукції та оформлення відповідного акту прийому-передачі виконаних робіт якщо інше не зазначено в Специфікації.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач оплату за отриману продукцію здійснив несвоєчасно та не в повному обсязі, а саме не здійснив оплату за актами виконаних робіт: № 8 від 21.10.2018 (Специфікація № 5) на суму 37053,40 грн; № 10 від 13.11.2018 (Специфікація № 7) на суму 30403,67 грн; № 11 від 18.11.2018 (Специфікація № 8) на суму 30403,67 грн.

Всього заборгованість (основний борг) Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" перед Компанією "Ортус" ТОВ становить 110662,47 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт надання позивачем на користь відповідача послуг за Договором № 49 від 30.07.2018 та їх вартість підтверджується матеріалами справи.

Строк оплати наданих послуг визначено умовами Договору (п. 3.2.2) та є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 110662,47 грн основного боргу.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 7856,32 грн. - 3% річних законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надавши правову оцінку обставинам, встановленим на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Компанії "Ортус" товариства з обмеженою відповідальністю в частині стягнення з відповідача 110662,47 грн основного боргу та 7856,32 грн - 3% річних обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення пені в сумі 95684,76 грн провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам покладаються на відповідача.

У зв`язку з частковим визнанням відповідачем позовних вимог, позивачем подано заяву (вх. № 26414 від 09.11.2021) про покладення на відповідача 50% витрат зі сплати судового збору.

Отже, враховуючи клопотання позивача, суд визнав за необхідне покласти на відповідача 50% витрат зі сплати судового збору, сплаченого позивачем за вимогами, які були задоволені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, яка кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору за вимогами, які були задоволені судом у звязку з визнанням відповідачем позову, що становить 888,88 грн, та 50 відсотків судового збору за вимогами, від яких позивач відмовився, що становить 717,64 грн.

В частині вимог, від яких відмовився позивач, суд покладає 50 відсотків судового збору, що становить 717,63 грн на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 46, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення пені в розмірі 95684,76 грн.

Закрити провадження у справі в цій частині.

Іншу частину позовних вимог задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" (61036, м.Харків, вул. Енергетична, буд. 11; ) на користь Компанії "Ортус" товариства з обмеженою відповідальністю (61060, м. Харків, пр. Московський, буд. 140/1; ) - заборгованість за Договором № 49 від 30.07.2018 в сумі 110662,47 грн (з ПДВ), 3% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення в сумі 7856,32 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 888,89 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Компанії "Ортус" товариству з обмеженою відповідальністю (61060, м. Харків, пр. Московський, буд. 140/1; ) з Державного бюджету України частину судового збору в розмірі 1606,52 грн, сплаченого квитанцією № 4530 від 28.08.2021.

Оригінал квитанції № 4530 від 28.08.2021 знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Харківської області № 922/3498/21.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "15" листопада 2021 р.

Суддя Н.М. Кухар