ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 справа № 914/2730/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області, м.Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик», м.Львів

про стягнення 41 864,90 грн.

За участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» про стягнення 41 864,90 основного боргу.

Ухвалою від 13.09.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 06.10.2021.

Ухвалою від 06.10.2021 суд постановив відкласти судове засідання для розгляду справи по суті на 03.11.2021 о 12:30 год.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 03.11.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив, проте, 27.10.2021 до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява за вих.№3115 від 21.10.2021 (вх.№25299/21) в якій просить суд провести розгляд справи без участі представника КНП «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 03.11.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив. Відзив, заяви, клопотання від відповідача станом на дату та час проведення судового засідання до суду не надходили. Явка представника відповідача в судове засідання 03.11.2021 не визнавалась обов`язковою.

Ухвала від 06.10.2021 про відкладення судового засідання для розгляду справи по суті на 03.11.2021 надсилалась відповідачу на адресу вказану позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79044, м.Львів, вул.Єфремова, буд. 84, офіс 1Б.

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення 08.10.2021 прийняте та 11.10.2021 прямує до точки видачі/доставки (місце виконання операції м.Львів, індекс 79057). 11.10.2021 року поштове відправлення за номером 023 вручене адресату відповідачу.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд, враховуючи належне повідомлення сторін про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, а також враховуючи, що явка представників в засідання обов`язковою не визнавалась, не вважає відсутність представників позивача та відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 03.11.2021 прийнято рішення у справі.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.01.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір №1 на поставку бензину, відповідно до умов якого відповідач на умовах договору зобов`язувався поставити позивачу у 2020 по предмету закупівлі за кодом(ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник») -09130000-9 Нафта і дистиляти; (бензин), а саме бензин А-92 євро в кількості 5000 л, бензин А-95 євро в кількості 12000 л, зазначені у специфікації до договору, а позивач зобов`язувався прийняти та оплатити такі товари.

На виконання умов вказаного договору позивач оплатив товар на загальну суму 123 099,66 грн. Частина талонів була використана, проте починаючи з серпня місяця 2020 обслуговування за талонами та картками, емітованими ТзОВ «Інтер Кард» та ТзОВ «Вог Кард» на партнерській АЗС «WOG» не здійснювалось, а талони (отримані та проплачені) були заблоковані з невідомих для позивача причин.

Починаючи з серпня місяця 2020 відповідач свої зобов`язання за договором від 15.01.2020 №1 не виконує, поставку товару в кількості 1765 л на загальну суму 41 864,90 грн не провів, а саме: бензину А-92 євро в кількості 495 літрів на суму 11 384,90 грн та бензину А-95 євро в кількості 1270 літрів на суму 30 480,90 грн, сплачену позивачем суму коштів у розмірі 41 864,90 грн не повернув.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 41 864,90 грн основного боргу за договором №1 від 15.01.2020.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, проти позову не заперечив.

Обставини встановлені судом.

15.01.2020 між Комунальним некомерційним підприємством «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - постачальник) було укладено договір №1 на поставку бензину, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2020 поставити замовнику по предмету закупівлі за кодом (ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник») -09130000-9 Нафта і дистиляти; (бензин), а саме бензин А-92 євро, бензин А-95 євро, далі за текстом товари, зазначені у специфікації до договору, а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити такі товари.

Сторонами підписано специфікацію (додаток №1 до договору від 15.01.2020 №1) до зазначеного договору за якою загальна вартість товару з урахуванням ПДВ складає 402 990,00 грн, а саме:

- бензин А-92 -в кількості 5000 літрів, ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 22,9998 грн (сума з ПДВ 114 999,00 грн);

- бензин А-95 -в кількості 12000 літрів, ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 24,00 грн (сума з ПДВ 288000,00 грн).

Відповідно до п. 1.2. договору найменування та кількість товарів: бензин А-92 євро - 5000 л, бензин А-95 євро - 12000 л.

Згідно п. 3.1. та п.3.2. договору ціна цього договору визначена на підставі розділу V Податкового кодексу України і становить 402999,00 грн (чотириста дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 67 166,50 грн. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п.п.4.1.-4.3. договору розрахунки за поставлений товар проводяться на підставі статті 49 Бюджетного кодексу України замовником після отримання товару та пред`явлення постачальником рахунка та видаткової накладної на товар, оформлені належним чином (завірені печаткою, підписом тощо) протягом 10 банківських днів. У разі затримки бюджетного фінансування надається відстрочка платежу до 30 календарних днів. Розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 10 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно п. 5.1. договору поставка товару буде здійснюватися протягом, року, згідно заявок замовника, по мірі необхідності, та фінансової можливості. Замовник отримує талони (паливні карти) у постачальника без виїзду з міста Прилуки та/або заправляти автомобілі на АЗС, де складаються відомості на відпуск нафтопродуктів, в межах міста Прилуки Черкаської області.

Відповідно до вимог Постанови КМУ від 20.12.1997р. №1442, безпосередній відпуск товару (бензину, дизельного пального) повинен здійснюватися на підставі відповідних довірчих документів (талонів (паливних карток) або відомостей на відпуск) на автозаправних станціях (АЗС) постачальника, термін дії яких не може бути меншим ніж (три) календарні місяці з дня відпуску товару.

Відповідно до п.п. 5.2.-5.3. договору строк поставки товарів: з моменту підписання договору до 31 грудня 2020 року. Місце поставки товарів: Прилуцька ЦРЛ за адресою 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 98.

Згідно п. 6.1.1. договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Відповідно до п. 6.3.1. договору постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором;

Пунктом 10.1. договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2020 року. Дія договору на закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до видаткової накладної №220720/1 від 22.07.2020 відповідач передав позивачу товар загальну суму 16 599,96 грн:

- бензин А-92 євро у кількості 200 літрів на загальну суму 4 599,96 грн (у тому числі ПДВ);

- бензин А-95 євро у кількості 500 літрів на загальну суму 12 000,00 грн (у тому числі ПДВ).

Відповідач виставив позивачу рахунок №1317 від 22.07.2020 на оплату 16 599,96 грн товару.

22.07.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток на пальне, згідно видаткової накладної №220720/1 від 22.07.2020. Відповідно до п.1. якого у відповідності до договору №1 від 15.01.2020 постачальник передав у власність, а замовник прийняв паливні картки у кількості 70 (сімдесят) штук номіналом по 10 літрів: (бензин А-92 євро у кількості 200 літрів, бензин А-95 євро у кількості 500 літрів).

24.07.2020 позивач здійснив оплату згідно видаткової накладної №220720/1 від 22.07.2020 на суму 16 599,96 грн, що підтверджується платіжним дорученням №387 від 24.07.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до видаткової накладної №110820/3 від 11.08.2020 відповідач передав позивачу товар загальну суму 35 499,90 грн:

- бензин А-92 євро у кількості 500 літрів на загальну суму 11 499,90 грн (у тому числі ПДВ);

- бензин А-95 євро у кількості 1000 літрів на загальну суму 24 000,00 грн (у тому числі ПДВ).

Відповідач виставив позивачу рахунок №1484 від 11.08.2020 на оплату 35 499,90 грн товару.

11.08.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток на пальне, згідно видаткової накладної №110820/3 від 11.08.2020. Відповідно до п.1. якого у відповідності до договору №1 від 15.01.2020 постачальник передав у власність, а замовник прийняв паливні картки у кількості 150 (сто п`ятдесят) штук номіналом по 10 літрів: (бензин А-92 євро у кількості 500 літрів, бензин А-95 євро у кількості 1000 літрів).

14.08.2020 позивач здійснив оплату згідно видаткової накладної №110820/3 від 11.08.2020 на суму 35 499,90 грн, що підтверджується платіжним дорученням №471 від 14.08.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до видаткової накладної №51020/12 від 05.10.2020 відповідач передав позивачу товар загальну суму 70 999,80 грн:

- бензин А-92 євро у кількості 1000 літрів на загальну суму 22 999,80 грн (у тому числі ПДВ);

- бензин А-95 євро у кількості 2000 літрів на загальну суму 48 000,00 грн (у тому числі ПДВ).

Відповідач виставив позивачу рахунок №1945 від 05.10.2020 на оплату 70 999,80 грн товару.

05.10.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток на пальне, згідно видаткової накладної №51020/12 від 05.10.2020. Відповідно до п.1. якого у відповідності до договору №1 від 15.01.2020 постачальник передав у власність, а замовник прийняв паливні картки у кількості 300 (триста) штук номіналом по 10 літрів: (бензин А-92 євро у кількості 1000 літрів, бензин А-95 євро у кількості 2000 літрів).

09.10.2020 позивач здійснив оплату згідно видаткової накладної №51020/12 від 05.10.2020 на суму 70 999,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №648 від 09.10.2020.

Судом встановлено, що станом на 09.10.2020 позивач отримав 520 (70+150+300) паливних карток «Інтер Кард» номіналом по 10 літрів: (бензин А-92 євро у кількості 1700 літрів (170 паливних карток), бензин А-95 євро у кількості 3500 літрів (250 паливних карток)) та сплачено згідно вищенаведених платіжних доручень загальну суму 123 099,66 грн.

Позивач стверджує, що починаючи з серпня місяця 2020 обслуговування за талонами та картками, емітованими ТзОВ «Інтрер Кард» та ТзОВ «Вог Кард» на партнерській АЗС «WOG» не здійснювалось, а талони (отримані та проплачені позивачем) були заблоковані відповідачем з невідомих для позивача причин.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток на заміну, згідно якого відповідач передав у власність, а позивач прийняв паливні картки у кількості 40 (сорок) штук на загальний літраж 400 літрів, а саме: бензин А-92 євро у кількості 100 літрів; бензин А-95 євро у кількості 300 літрів.

Позивач стверджує, що реалізація паливних карток в подальшому була тимчасово призупинена відповідачем.

В матеріалах справи наявний лист відповідача №11277 від 24.11.2020 в якому він повідомляв позивача про тимчасове призупинення реалізації талонів «Інтер Кард» на АЗС WOG виданих до 01.11.2020 та запропонував здійснювати заправку за допомогою паливних карток бренду АЗС «WOG».

Позивач стверджує, що станом на 01.12.2020 залишок невикористаних паливних карток «Інтер Кард» становив 352, оскільки з 520 паливних карток «Інтер Кард» ним було використано лише 168 паливних карток «Інтер Кард».

02.12.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток на заміну, згідно якого відповідач передав у власність, а позивач прийняв паливні картки у кількості 352 (триста п`ятдесят дві) штук номіналом по 10 літрів: (бензин А-92 євро у кількості 1250 літрів, бензин А-95 євро у кількості 2270 літрів).

Проте, як стверджує позивач, по замінених талонах паливо не відпускалось, повідомлення про відновлення талонів позивачу не надходило.

15.12.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі паливних карток на заміну паливних карток бренду «Інтер Кард», згідно якого відповідач передав у власність, а позивач прийняв паливні картки у кількості 2 (дві) штуки:

- №291309 - бензин А-92 євро у кількості 1000 літрів;

- №291317 - бензин А-95 євро у кількості 1000 літрів.

29.12.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №1 від 15.01.2020, відповідно до умов якої сторони погодили, що на підставі п.1 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» та пп.1 п. 3.5. розділу 3 договору №1 від 15.01.2020, сторони вирішили зменшити обсяг закупівлі, відповідно внести зміни до п.3.1. до договору №1 від 15.01.2020 та викласти у новій редакції: « 3.1. ціна цього договору визначена на підставі розділу V Податкового кодексу України і становить 123 099,66 грн (сто двадцять три тисячі дев`яносто дев`ять гривень 66 копійок), у тому числі ПДВ 20 516,61 грн.».

Крім того, вказаною додатковою угодою №1 до договору №1 від 15.01.2020 сторони вирішили внести зміни до специфікації (додаток1 до договору) та викласти її в новій редакції.

29.12.2020 сторони підписали специфікацію (додаток №1 до договору від 15.01.2020 №1) до зазначеного договору (з врахуванням додаткової угоди №1) за якою загальна вартість товару з урахуванням ПДВ складає 123 099,66 грн, а саме:

- бензин А-92 -в кількості 1700 літрів, ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 22,9998 грн (сума з ПДВ 39 099,66 грн);

- бензин А-95 -в кількості 3500 літрів, ціна за одиницю вимірювання (літр) на момент укладання договору - 24,00 грн (сума з ПДВ 84 000,00 грн).

29.12.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору №1 від 15.01.2020, відповідно до умов якої сторони погодили, що на підставі ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» та пп.8 п. 3.5. розділу 3 договору №1 від 15.01.2020, сторони вирішили продовжити строк дії договору та викласти п.10.1. договору від 15.01.2020 в наступній редакції: «п.10.1. Цей договір набирає чинності з дня підписання його сторонами та діє до 31.03.2021. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.».

Проте, як стверджує позивач, після заміни талонів на паливні картки належне обслуговування було лише двічі. А в подальшому відповідач самовільно без попередження обнулив дані картки, в підтвердження чого долучив до матеріалів справи фіскальні чеки «службовий документ» № 31512, №32584, №31517, №31516, №17053.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 15.01.2020 №1, позивач звернувся до відповідача з претензію №1 від 02.03.2021. Проте, відповідач залишив її без відповіді та задоволення.

В матеріалах справи наявний лист відповідача за вих.№1793 від 07.04.2021 в якому останній зазначив про наявність технічних проблем в системі відпуску пального, та висловлена відповідачем пропозиція щодо здійснення відпуску пального частково, але в будь-якому випадку в повному обсязі до 31.12.2021.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, щодо поставки оплаченого позивачем товару, неповернення сплачених позивачем коштів, що спричинило недоотриманням позивачем товару в кількості 1765 літрів на загальну суму 41 864,90 грн, а саме: бензину А-92 євро в кількості 495 літрів на суму 11 384,90 грн та бензину А-95 євро в кількості 1270 літрів на суму 30 480,90 грн, останній просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 41 864,90 грн за сплачені за договором №1 від 15.01.2020.

Висновки суду.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №1 на поставку бензину від 15.01.2020.

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Умовами договору №1 від 15.01.2020 (п.1.1. договору) визначено, що постачальник зобов`язується у 2020 поставити замовнику по предмету закупівлі за кодом (ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник») -09130000-9 Нафта і дистиляти; (бензин), а саме бензин А-92 євро, бензин А-95 євро, далі за текстом товари, зазначені у специфікації до договору, а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити такі товари. Сторонами укладено специфікацію (додаток №1 до договору від 15.01.2020 №1) до зазначеного договору за якою загальна вартість товару з урахуванням ПДВ складає 402 990,00 грн.

Паливна картка (талон, бланк-дозвіл) - емітований постачальником та захищений від підробки документ внутрішнього обігу, який підтверджує право покупця на нафтопродукти і надає можливість її власнику/пред`явнику отримати від продавця нафтопродукти за умови її пред`явлення в мережі АЗС, яка наведена у додатку №2 до договору, який є невід`ємною частиною.

Термін дії паливних карток (бланків-дозволів, талонів) - до повного їх використання.

Таким чином, факт підписання сторонами видаткових накладних №220720/1 від 22.07.2020, №110820/3 від 11.08.2020, №51020/12 від 05.10.2020 та актів приймання-передачі паливних карток на пальне від 22.07.2020, від 11.08.2020, від 05.10.2020, актів приймання-передачі паливних карток на заміну від 31.08.2020, від 02.12.2020, акту приймання-передачі паливних карток на заміну паливних карток бренду «Інтер Кард» від 15.12.2020 не свідчили про факт передачі товару позивачу, а лише підтверджували факт передачі талонів/паливних карток, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача талонів/паливних карток не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ (транспортного засобу) позивача паливом.

Позивач отримав талони/паливні картки, частину яких не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів/паливних карток не відбувся з незалежних від позивача обставин.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів/паливних карток на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Позивачу не передано замовлений та оплачений товар в кількості 1765 літрів пального на загальну суму 41 864,90 грн (бензину А-92 євро в кількості 495 літрів на суму 11 384,90 грн та бензину А-95 євро в кількості 1270 літрів на суму 30 480,90 грн) за переданими паливними картками згідно актів приймання-передачі паливних карток на пальне від 22.07.2020, від 11.08.2020, від 05.10.2020 відповідно до видаткових накладних №220720/1 від 22.07.2020, №110820/3 від 11.08.2020, №51020/12 від 05.10.2020 за договором №1 на поставку бензину від 15.01.2020.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну паливних карток на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до статті 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми сплачених коштів.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у розмірі 41 864,90 грн за сплачені за договором №1 від 15.01.2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №833 від 03.09.2021.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (79044, м.Львів, вул.Єфремова, буд. 84, офіс 1Б; ідентифікаційний код 39046990) на користь Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» Прилуцької районної ради Чернігівської області (17500, Чернігівська область, Прилуцький район, м.Прилуки, вул.Київська, буд.98; ідентифікаційний код 02006455) кошти у розмірі 41 864,90 грн за сплачені за договором №1 від 15.01.2020 та 2 270,00 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст рішення

складено та підписано 08.11.2021

Суддя Сухович Ю.О.