ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"17" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3457/21

Господарський суд Одеської області у складі судді - Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 3568/21 ОСОБА_1 до Органу самоорганізації населення "Петрівчанка" про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Органу самоорганізації населення "Петрівчанка" про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів членів ОСН "Петрівчанка" від 16.05.2021 р., що оформлене протоколом без номеру зборів членів ОСН "Петрівчанка" від 16.05.2021р.;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів ОСН "Петрівчанка", здійснених на підставі протоколу загальних зборів членів ОСН "Петрівчанка" від 16.05.2021 р., що оформлене протоколом без номеру зборів членів Органу самоорганізації населення "Петрівчанка" від 16.05.2021 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 16.05.2021 р. за ініціативи ОСОБА_2 (колишнього бухгалтера органу самоорганізації населення "Петрівчанка") відбулись загальні збори Органу самоорганізації населення "Петрівчанка", на яких його було звільнено із займаної посади. При цьому позивач зазначає, що на зборах були присутніми приблизно 100 осіб, що складає лише 12% від загальної кількості членів організації та що підтверджується показами чотирьох свідків - 3 членів ОСН та 1 депутата Великобуялицької сільради, які були присутні на зборах. Водночас позивач зауважує, що про проведення зборів не було повідомлено населення заздалегідь, з огляду на що значна частина жителів не змогла взяти у них участь, між тим проведення зазначених зборів було ініційовано не уповноваженою на те особою. З огляду на викладене позивач вказує про нелегітимність зазначених зборів, з огляду на що всі прийняті рішення на зборах 16.05.2021 р., які були оформлені протоколом від 16 травня 2021 року, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем на підтвердження надсилання відповідачу - Органу самоорганізації населення "Петрівчанка" копії позову із додатками додано до позову квитанцію № 940/15 від 08.11.2021 р.

При цьому в силу ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що додана позивачем до позову копія квитанції № 940/15 від 08.11.2021 р. не є належними доказами відправлення відповідачу копії позову з додатками з огляду на відсутність опису вкладення.

Крім того, порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями). В силу приписів ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у 2021 році - 2270,00 грн.

Згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що заявником у позові заявлено дві вимоги, що мають немайновий характер, відповідно судовий збір за поданий позов має бути сплачено за кожну вимогу немайнового характеру, що становить 4540,00 грн. (2270,00 грн. х 2). Натомість із матеріалів поданої позовної заяви вбачається сплата позивачем судового збору у розмірі 2270,00 грн.

При цьому позивачем заявлено клопотання про зменшення йому суми сплати судового збору до 50% з огляду на важкий фінансовий стан позивача. При цьому позивач вказує, що на даний час є непрацюючим пенсіонером, який у 2020 році отримав пенсію за вислугу років у загальній сумі 35596,92 грн., що підтверджується довідкою про отримання пенсії № 471432, а також з 01.09.2020 р. по 31.12.2020 р. працював на посаді директора ОСН "Петрівчанка", за що отримав заробітну плату 16000,00 грн., що підтверджується довідкою від 05.04.2021 р. З огляду на викладене позивач вказує, що в його випадку розмір судового збору перевищує 5% розміру його річного доходу за попередній календарний рік, оскільки за подачу даного позову судовий збір складає 4540,00 грн., при цьому 5% від загальної суми прибутку за 2020 рік складає 2579,84 грн.

Так, згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 27.02.2020 р.), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе зменшення, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Отже, єдиною підставою для зменшення, звільнення, відстрочення, розстрочення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. При цьому, заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому господарський суд наголошує, що зменшення стороні розміру судового збору є виключно правом, а не обов`язком суду.

Так, позивач в обґрунтування скрутного матеріального стану посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2020 рік та на підтвердження викладеного надає суду копії довідки про доходи № 471432, за якою сума пенсії за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. складає 35596,92 грн., а також копію довідки від 05.04.2021 р., за якою позивач з 01.09.2020 р. по 31.12.2020 р. працював на посаді директора ОСН "Петрівчанка", за що отримав заробітну плату 16000,00 грн.

Зі змісту вказаних довідок вбачається, що позивач - ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. отримав у загальному розмірі 51596,92 грн. Разом із тим, господарський суд вважає, що подані позивачем копії довідок за 2020 рік не можуть бути розцінені як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки доказів того, що отримані кошти є єдиним джерелом доходів позивача до суду надано не було, а тому такі довідки не відображають відомості про об`єктивний матеріальний стан позивача станом на дату подання позову, оскільки останній може мати і інші джерела доходу.

При цьому, слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів суду не надано.

Також господарський суд наголошує, що надана позивачем копія довідки від 05.04.2021 р. про отримання ним за період з 01.09.2020 р. по 31.12.2020 р. заробітної плати у розмірі 16000,00 грн., працюючи на посаді директора ОСН "Петрівчанка", оформлена самим же позивачем та не засвідчена головним бухгалтером.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою зменшення сплати судового збору, враховуючи, що позивачем не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, вищевказане клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню судом. Отже, судовий збір за подачу даного позову підлягає сплаті заявником на загальних підставах.

В силу положень ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги положень ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Органу самоорганізації населення "Петрівчанка" про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації змін до установчих документів залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 17.11.2021 року та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Петров