ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Справа№ 910/12411/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021

у справі №910/12411/21 (суддя Ягічева Н.І.)

за заявою Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"

про забезпечення позову

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (далі - позивач) до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" на підставі договору про участь у балансуючому ринку №0424-0413 від 27.05.2019 протягом періоду з 01.07.2021 по 10.07.2021 надавало диспетчерські команди Виробничим підрозділам Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" на розвантаження енергоблоків поза межами часових нормативів, які передбачені технічними умовами для прямої або запланованої активації, а в подальшому взагалі припинило їх надавати, що призвело до виникнення небалансів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дій та бездіяльності відповідача стосовно надання/скасування/ненадання відповідних диспетчерських команд та зобов`язання не враховувати обсяги небалансу електричної енергії, що виник внаслідок вказаних дій.

18.08.2021 представником Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив суд на підставі ст. 136-140 Господарського процесуального кодексу України:

- дозволити будь яким особам, які виконують права, обов`язки, повноваження начальника зміни Відокремлених підрозділів - теплових електричних станцій Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО", не виконувати диспетчерські команди Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія Укренерго (ідентифікаційний код 00100227), які надаються без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою № 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів" та якими скасовуються диспетчерські команди Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227), які було прийнято до виконання та які фактично виконуються Відокремленими підрозділами - теплових електричних станцій Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО";

- заборонити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227) надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО", без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою № 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів".

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що протягом періоду 01.07.2021 по 10.07.2021 Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" отримано від Виробничого підрозділу Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" диспетчерські команди, які надані всупереч вимогам розділу 5 Кодексу системи передачі п. 4.4.2, 4.5-4.8 Правил ринку, поза межами технічних можливостей енергоблоків позивача та поза межами норм на розвантаження/завантаження енергоблоків.

Позивач вважав, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі з великою ймовірністю може призвести до неможливості поновлення порушених прав позивача та до розбалансування енергетичної системи України внаслідок надання відповідачем позивачу протиправних, непрофесійних команд на розвантаження поза межами технічних можливостей виконати такі команди.

Крім того, як зазначав позивач, доцільність задоволення заяви про забезпечення позову також підтверджується і тим, що оскільки незаконні команди продовжують надаватись відповідачем, позивач змушений постійно уточнювати позовні вимоги або звертатись з новими позовами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 заяву Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову наступним шляхом: до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/12411/21

- заборонено Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227) надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО", без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою № 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів". В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заявлених Акціонерним товариством "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на забезпечення дотримання відповідачем Правил ринку під час надання команд з урахуванням технічних можливостей енергоблоків позивача і встановлених часових норм, а також недопущення негативних наслідків (у вигляді розбалансування енергетичної системи України) до вирішення спору.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" 28.08.2021 в установлений процесуальний строк подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 про забезпечення позову та ухвалити нове рішення про відмову Акціонерному товариству "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначав, що ухвала суду першої інстанції винесена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, а отже в силу ст.. 277 ГПК України є такою, що підлягає скасуванню. Крім цього апелянт зазначав, що указуючи на існування підстав для забезпечення позову місцевим судом не досліджено обставини справи та не ураховано, що предметом позову до відповідача є також немайнова вимога про зобов`язання припинити дії. Рішення суду за такими позовними вимогами не потребує виконання, а тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже, на думку скаржника, і заходів забезпечення позову у даному випадку не потребується.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у справі №910/12411/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду (після усунення апелянтом недоліків) відкрито апеляційне провадження у справі №910/12411/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго". Розгляд справи призначено на 10.11.2021.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення/, ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 без змін. При цьому позивач зазначав, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений ухвалою суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Згідно з ч. 1 ст. 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано задоволено заяву про забезпечення позову. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності переліку відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе забезпечення позову.

За правилами ст. 136 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Судом установлено, що Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у відповідності до норм Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №307 від 14.03.2018 є оператором системи передачі (далі - ОСП).

Пунктом 1.1. Розділу V Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №309 від 14.03.2018 (надалі - Кодекс системи передачі) передбачено, що для забезпечення операційної безпеки системи передачі при роботі в синхронному об`єднанні ОСП спільно з ОСП своєї синхронної області визначає загальний мінімальний набір вимог до роботи системи передачі в синхронному енергооб`єднанні для взаємодії з суміжними енергосистемами, а також для використання відповідних можливостей підключених систем розподілу і Користувачів, обладнання яких знаходиться в оперативному підпорядкуванні ОСП. При цьому забезпечення операційної безпеки є найвищим пріоритетом для ОСП та користувачів системи передачі/розподілу (п. 1.1. Розділу V Кодексу системи передачі).

ОСП повинен забезпечувати, щоб його система передачі постійно знаходилася в нормальному режимі, і повинен попереджувати та усувати порушення операційної безпеки, для чого ОСП повинен розробляти, готувати і застосовувати коригувальні дії з урахуванням їх доступності, достатності часу і ресурсів, необхідних для їх активації (п. 3.1. Розділу V Кодексу системи передачі).

Отже відповідач, як ОСП зобов`язаний вживати заходи щодо усунення незбалансованості системи передачі.

У відповідності до п.п. 4.3.1. Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №307 від 14.03.2018 (надалі - Правила ринку) у частині балансуючого ринку ОСП зобов`язаний: 1) збирати телевимірювання в реальному часі відпуску/відбору потужності ППБ; 2) здійснювати короткостроковий прогноз загального навантаження (для кожної ОРЧ); 3) здійснювати короткостроковий прогноз відпуску (для кожної ОРЧ) для всіх генеруючих одиниць ВДЕ, що не є ППБ; 4) здійснювати управління внутрішніми обмеженнями системи шляхом видачі диспетчерських команд ППБ; 5) керувати балансуючим ринком та досягати результатів диспетчеризації в реальному часі через ППБ; 6) формувати та видавати ППБ відповідні диспетчерські команди; 7) відслідковувати виконання ППБ диспетчерських команд; 8) управляти та використовувати диспетчерську інформаційно-адміністративну систему; 9) публікувати статистику та інформацію щодо результатів балансуючого ринку та відповідних диспетчерських команд; 10) пропонувати необхідні заходи для підвищення ефективності диспетчерських процедур; 11) здійснювати всі інші дії, що вимагаються цими Правилами.

Прогноз електроспоживання по областях регулювання (торговим зонам) для кожного розрахункового періоду наступного торгового дня повинен бути оприлюднений на офіційному вебсайті ОСП щонайменше за дві години до закриття воріт РДН та має оновлюватися кожні 12 годин (п. 4.4.2. Правил ринку).

Згідно з пунктом 4.8.4. Правил ринку ОСП перевіряє та підтверджує графік відпуску/відбору кожної одиниці надання послуг балансування для розрахункового періоду, при цьому повідомлення про акцепт відповідному ППБ надається лише за умови, що такий графік, зокрема відповідає зареєстрованим експлуатаційним характеристикам.

В матеріалах справи наявна Форма 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС та блочних ТЕЦ з різних теплових станів в весняно-літній період 2021 р.", затверджена технічним директором Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО", якою визначена тривалість простою, в тому числі: від подання команди до включення в мережу; від команди до початку розпалювання; від початку розпалу до синхронізації; від синхронізації до набору повного навантаження для електростанцій ДТЕК БУРШТИНСЬКА ТЕС, ДТЕК ЛАДИЖСЬКА ТЕС, ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ТЕС.

Таким чином, з огляду на наявність спору щодо правомірності надання відповідачем диспетчерських команд на розвантаження енергоблоків виробничим підрозділам позивача (зокрема через їхню невідповідність Формі 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС та блочних ТЕЦ з різних теплових станів в весняно-літній період 2021 р."), з огляду на необхідність забезпечення ОСП та користувачами системи передачі/розподілу операційної безпеки під час експлуатації системи передачі у складі об`єднаної енергетичної системи України, заходи забезпечення позову щодо заборони Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям Акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" без урахування нормативу часу пуску енергоблоків у залежності від їх теплового стану, встановлених Формою № 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів" є цілком співмірними та адекватними.

Отже, такі заходи забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти певні дії, мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і має намір звернутися до суду.

Вжиття заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого статусу позивача на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків (у вигляді виникнення небалансів у Позивача та розбалансування всієї енергетичної системи України) до вирішення спору.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у заяві про забезпечення позову наведено достатні обґрунтування та доведено належними, допустимими та достовірними доказами у розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія Укренерго" вчиняти певні дії, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також наявності зв`язку між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Крім того, колегія суддів погоджується, що ураховуючи предмет даного спору та обґрунтування заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" про вжиття заходів забезпечення позову, а також спроможність заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходу забезпечення позову, правомірним є висновок місцевого господарського суду про задоволення Заяви про забезпечення позову у частині заборонити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія Укренерго" надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, установлених Формою № 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів".

При цьому заява позивача про забезпечення позову у частині дозволу особам які виконують права, обов`язки, повноваження начальника зміни Відокремлених підрозділів - теплових електричних станцій Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" не виконувати диспетчерські команди Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія Укренерго", які надаються без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою № 4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів" та якими скасовуються диспетчерські команди Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія Укренерго", які було прийнято до виконання та які фактично виконуються Відокремленими підрозділами - теплових електричних станцій Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" не підлягає задоволенню, оскільки не є співмірними із заявленим позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суду слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд вважає, що обраний Позивачем захід про заборону вчиняти певні дії не перешкоджає господарській діяльності відповідача, а також не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд місцевим судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, відповідає нормам ГПК України.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 903/246/18 та від 25.02.2019 у справі №924/789/18.

При цьому, у суду відсутні підстави для вжиття заходів зустрічного позову відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, оскільки в даному випадку вимоги позивача носять немайновий характер й відсутні можливі збитки відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

За таких обставин, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде установлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275, ч. 4 ст. 277 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуюче викладене, висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для забезпечення позову відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.11.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран