ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Справа № 902/329/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т"

на рішення Господарського суду Вінницької від 06.09.2021р.

ухвалене у м. Вінниця , повний текст складено 16.09.2021 р.

у справі № 902/329/21 ( суддя Міліціановим Р. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т"

про стягнення 486 295,72 грн

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. у справі № 902/329/21 позов задоволено частково. Відповідно до рішення підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" за порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором поставки № 2020Іл/21 від 30.01.2020 р. 25717,52 грн. пені, 41676,81 грн. 48% річних, 91694,80 грн. штрафу та 5252,73 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" в частині стягнення 75083,43 грн. курсової різниці, 10342,44 грн. інфляційних втрат, 4197,35 грн. пені, 93223,92 грн. 48% річних та 144359,45 грн. штрафу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Скаржник посилається на акт вивірки розрахунків TOB «АКВАВІКА-Т» з ТОВ «Агрозахист Донбас» за період 01 січня 2020 року по 09 листопада 2020 року, і доводить, що ТОВ «АКВАВІКА-Т» було виконано зобов`язання відповідно до укладеного договору поставки № 20201 л/21 від 30.01.2020 р., про що свідчать підписи представників обох сторін на акті, тому у позивача відсутні підстави для нарахування будь-яких відсотків, пені чи штрафів.

Звертає увагу на умови п. 3.3., 3.4. розділу 3 договору «Умови оплати», де передбачено, що на підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару, сторони впродовж трьох днів від дати остаточного розрахунку за додатком до договору поставки підписують акт звіряння взаєморозрахунків. Ініціатива підписання вказаного акту покладається на покупця. При відсутності акту звіряння взаєморозрахунків, зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості товару не вважається виконаним що є підставою для стягнення штрафних санкцій. Вважає, що оскільки акт звіряння взаємних розрахунків підписаний, то вказане фактично підтверджує відсутність претензій щодо виконання відповідачем обов`язків за договором поставки №2020Іл/21 від 30.01.2020 р.

Також звертає увагу, що однією з позовних вимог було стягнення несплаченої курсової різниці. Вважає, що курсова різниця є гарантією для постачальника із запобігання зниження вартості або знецінення товару, тому коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц.

Пояснює, що позивач ТОВ «Агрозахист Донбас» самостійно визначив заборгованість у валюті гривні України, подав позовну заяву з вимогою про стягнення суми грошових коштів в гривні, а тому у даному випадку, хоч і не прямо, а через формулу, установлюється той же еквівалент в іноземній валюті, доказом чого є додатки до договору поставки №2020Іл/21 від 30.01.2020 р., а також видаткова накладна, яка є завершальним документом до договору поставки, та містить кінцеву ціну (ціну на момент поставки товару з урахуванням коливань курсу іноземної валюти).

Стосовно питання правомірності стягнення відсотків річних, посилається на позицію Вищого господарського суду України викладену у постанові від 28.03.2017 р. по справі № 908/1771/16, де зазначено, що в інвалютних грошових зобов`язаннях не можна стягувати і 3 % річних.

Доводить, що в п.7.7 договору вказано, що у разі невиконання зобов`язання, на отримувача товару накладається стягнення 48 % річних, тобто - мова йде про невиконання фінансового зобов`язання в повному обсязі, тоді як в конкретному випадку частково оплата здійснена вчасно та в обсязі, визначеному позивачем як постачальником за договором, а тому що 48% річних не підлягають стягненню зі скаржника TOB «АКВАВІКА -Т».

Звертає увагу на умови п. 3.3 спірного договору поставки №2020Іл/21, де, на думку скаржника, закладено гарантію для позивача ТОВ «Агрозахист Донбас» як постачальника від можливих змін вартості товару чи його знецінення: «Всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з урахуванням п. 3.2. договору», тобто вартість вираховується безпосередньо на момент поставки шляхом урахування курсу іноземної валюти.

Просить врахувати викладене та скасувати рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/329/21 від 06.09.2021 р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрозахист Донбас» в повному обсязі.

ТОВ «Агрозахист Донбас» відзиву на апеляційну скаргу суду не подало.

В судове засідання від 02.11.2021 р. представник позивача ТОВ «Агрозахист Донбас» не з`явився, тоді як позивача було повідомлено судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с.39 у т.2/. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.

Відповідно до ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 р. задоволено клопотання скаржника/відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 02.11.2021 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з`явився адвокат Чоловський О.М., який на підтвердження повноважень на представництво в суді апеляційної інстанції надіслав на електронну адресу суду з листом від 02.11.2021 р. ордер серії АВ №1000371 від 02.11.2021 р. про надання правової допомоги у Північно-західному апеляційному господарському суді /а.с.57 у т.254/.

Колегія суддів звертає увагу, що лист від 02.11.2021 р., додатком до якого наданий ордер серії АВ №1000371 від 02.11.2021 р. не скріплений електронним цифровим підписом всупереч ч.8 ст. 42 ГПК України.

Колегією суддів при перевірці відомостей Єдиного реєстру адвокатів України встановлено, що на дату судового засідання право адвоката Чоловського О.М. на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п.3 ч.1 ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" на період з 18.10.2021 р. по 18.03.2022 р. на підставі рішення дисциплінарної палати КДКА Вінницької області від 18.10.2021 р.

Адвокат Чоловський О.М. в поясненнях суду підтвердив, що право на заняття адвокатською діяльністю зупинено, і ним оскаржується в судовому порядку рішення дисциплінарної палати КДКА Вінницької області від 18.10.2021 р.

Колегія суддів також звертає увагу, що з наявного у матеріалах справи ордеру серії АВ №1003900 від 05.06.2021 р. вбачається, що у графі "назва органу, у якому надається правова допомога" зазначено: "у Господарському суді Вінницької області" /а.с.98 у т.1/.

Згідно з ч.1 ст.56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.58 ГПК України).

Згідно з пунктом 4 статті 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частини 5 статті 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

За наведених обставин та з урахуванням норм ст.ст.56, 58, 60 ГПК України, статті 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що скаржник/відповідач не забезпечив участь повноважного представника в судовому засіданні. Відповідно, розгляд апеляційної скарги відбувся в судовому засіданні без участі представників сторін з технічною фіксацією процедури розгляду справи безпосередньо в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду.

Крім того, до суду від імені відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" подано промову у судових дебатах, яка підписана Чоловським О.М. як представником відповідача, і така заява залишається без розгляду на підставі ч.4 ст.170 ГПК України з аналогічних мотивів.

Апеляційний суд зазначає, що учасники справи не забезпечили явку повноважних представників у судове засідання, тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, реєстром відправки рекомендованої кореспонденції /а.с.39, 58 у т.2/. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення відповідача/скаржника про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача/скаржника за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

30.01.2020 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" як покупцем укладено договір поставки № 2020Іл/21 /а.с. 17-19 у т.1/.

Відповідно п. 1.1. договору в терміни, визначені договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором.

За даним договором постачається виключно оригінальна продукція, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та/або накладними, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1. договору).

Ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у додатках в національній валюті та визначається в залежності від виду товару (Засоби Захисту Рослин - ЗЗР, Насіння, Міндобрива та Мікродобрива). Для товару (ЗЗР, Насіння та Мікродобрив) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро (п. 2.2. договору).

За умовами п. п. 2.3., 2.4. договору загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних, що зазначені в п.2.1., які є невід`ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару). Вартість тари, упаковки в якій постачається товар, входить до ціни товару.

В силу п. 3.1. 3.2. договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до даного договору.

В тому випадку, коли курс іноземної валюти до гривні, що склався на міжбанківського валютному ринку України на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми, належної до оплати, використовують таку формулу: С = А1/А2*В, де С - сума належна до оплати; В - ціна товару на момент підписання Додатку; А1 - (курс МВР дол. США чи Євро до гривні) на день перерахування коштів; А2 - (курс МВР дол. США чи Євро до гривні) на день підписання відповідного додатку.

При проведенні розрахунків сума в гривнях, яку покупець зобов`язаний сплатити постачальнику як належну оплату повної вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США/Євро на курс гривні щодо долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку (МВР) на день проведення оплати, з врахуванням умов частини 1 цього пункту.

Відповідно до п. 3.3 договору всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п.3.2 договору. На підтвердження виконання покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п.3.2 даного договору, сторони впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за відповідним додатком або договором в цілому, підписують "Акт звіряння взаємних розрахунків" ініціатива звіряння взаємних розрахунків покладається на покупця.

Згідно із п. 3.4 договору при відсутності підписаного сторонами акту звіряння взаємних розрахунків зобов`язання покупця щодо повної оплати вартості отриманого товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору.

Крім того, умовами договору було встановлено, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору (п.7.1. договору).

Пунктами 7.1.1., 7.8. Договору передбачено, що крім відповідальності, передбаченої п. 7.1. Договору покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення.

В разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 5 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 30% від суми несвоєчасно сплаченого товару.

В п. 7.1.1. договору сторони погодили, що крім відповідальності, встановленої п. 7.1. договору покупець за відмову від отримання або в разі необґрунтованого повернення продукції, якою с ЗЗР або Мінеральні добрива, сплачує штраф в розмірі 50% процентів вартості не отриманої або повернутої продукції; за відмову від отримання продукції або в разі необґрунтованого повернення продукції, якою є Насіння, сплачує штраф в розмірі 100% (сто) процентів вартості не отриманої продукції або повернутої продукції.

В разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 3 цього договору покупець відповідно до ст. 625 ЦК України сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, 48% річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п.7.7. договору).

За умовами п.7.8. договору в разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 5 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 30% від суми несвоєчасно сплаченого товару.

Договір набув чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків (п.11.2. договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Додатками до договору поставки, а саме: № 1 від 30.01.2020 р., № 2 від 31.01.2020 р., № 3 від 18.02.2020 р., № 4 від 15.05.2020 р., № 5 від 21.05.2020 р., № 6 від 11.06.2020 р., № 7 від 27.08.2020 р. /а.с.20-26 у т.1/ погоджено асортимент, кількість, ціну, еквівалент вартості товару, умови поставки та порядок розрахунків за товар, що поставляється. Додатками визначено офіційний курс долара США щодо гривні станом на день складання кожного з додатків, та погоджено, що оплата вартості товару, зазначеного в додатках, здійснюється покупцем в національній валюті України (гривня), виходячи із курсу продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу, зафіксованого на момент закриття торгів та який не може бути нижче ніж курс долара США/Євро на день укладення кожного з додатків.

Судом встановлено, що позивач на умовах договору виконав зобов`язання з поставки товару на користь ТОВ "Аквавіка-Т" та передав товари на підставі видаткових накладних, а саме: за видатковою накладною № 167 від 31.01.2020 р. на суму 192047,87 грн., за видатковою накладною № 172 від 31.01.2020 р. на суму 347976 грн., за видатковою накладною № 217 від 21.02.2020 р. на суму 198515,86 грн., за видатковою накладною № 955 від 24.03.2020 р. 133211,52 грн., за видатковою накладною № 2866 від 20.05.2020 р. на суму 4331,56 грн., за видатковою накладною № 2868 на суму 25.05.2020 р. на суму 1444,13 грн., за видатковою накладною № 3235 від 12.06.2020 р. на суму 39453,64 грн., за видатковою накладною № 4010 від 02.09.2020 р. на суму 59822,45 грн. /а.с. 33-40 у т.1/.

Суми до оплати визначені сторонами у видаткових накладних у національній валюті України гривні.

Здійснення відповідачем розрахунків на загальну суму 628827,03 грн. підтверджено банківськими виписками /а.с. 41-50 у т.1/. Крім того, позивачем повернуто відповідачу кошти на суму 42663,56 грн., а ТОВ "Аквавіка-Т" повернуло ТОВ "Агрозахист Донбас" товар, одержаний згідно з видатковою накладною № 2 від 31.01.2020 р. на суму 347976 грн., і такі обставини не заперечуються сторонами.

Відповідно до п. 3.5 договору товар мав бути оплачений не пізніше 10 днів з моменту отримання за відповідною накладною.

Позивач доводить, що остаточний розрахунок за одержау продукцію відповідач мав здійснити до 15.10.2020 р., тоді як заборгованість у сумі 438871,50 грн. сплачена лише 06.11.2020 р., і така обставина підтверджена актом вивірки розрахунків за 2020 рік та виписками з особового рахунку позивача /а.с. 33-40, 75 у т.1/.

Крім того, позивачем згідно з додатком № 2 від 31.01.2020 р. до договору поставки № 2020Іл/21 від 30.01.2020 р. за видатковою накладною №172 від 31.01.2020 р. поставлено товари на суму 347976 грн. За умовами п.3 даного додатку відповідач зобов`язався здійснити оплату 100% вартості товару в строк до 31.03.2020 р. Матеріалами справи підтверджено і сторонами не заперечується, що вказаний товар покупцем був повернутий постачальнику 14.09.2020 р. Позивач обрахував і у позові просить стягнути штрафні санкції за цим додатком з 01.04.2020 р. по 13.09.2020 р. на суму 347976 грн.

Загалом у позові позивач просить стягнути з відповідача 75083,43 грн. курсової різниці, 134900,73 грн. 48% річних, 29914,87 грн. пені, 236054,25 грн. штрафу, 10342,44 грн. інфляційних втрат.

Господарський суд Вінницької області відповідно до оскаржуваного рішення частково задоволив позовні вимоги, ухваливши рішення про стягнення 25717,52 грн. пені, 41676,81 грн. 48% річних, 91694,80 грн. штрафу та відмовивши у стягненні 75083,43 грн. курсової різниці, 10342,44 грн. інфляційних втрат, 4197,35 грн. пені, 93223,92 грн. 48% річних та 144359,45 грн. штрафу.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" у поданій апеляційній скарзі доводить незаконність рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 25717,52 грн. пені, 41676,81 грн. 48% річних, 91694,80 грн. штрафу, і відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на підставі договору поставки №2020Іл/21 від 30.01.2020 р. між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані нормами пар.1-3 гл.54 Цивільного кодексу України та гл.30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктами 7.1.1., 7.8. договору передбачено, що крім відповідальності, передбаченої п. 7.1. договору покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення.

В разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 5 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 30% від суми несвоєчасно сплаченого товару.

Як зазначено вище, судом встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар, а відповідач у відповідності до умов договору та додатків повинен був здійснити остаточний розрахунок за одержану продукцію до 11.09.2020 р./а.с26 у т.1/, тоді як станом на 15.10.2020 р. існувала заборгованість у розмірі 438871,50 грн., яка була сплачена 06.11.2020 р. з порушенням умов договору.

Доводи скаржника про те, що у актом вивірки спростовується наявність заборгованості, є безпідставними, оскільки акт вивірки складений станом на 09.11.2020 р., тоді як заборгованість погашена відповідачем 06.11.2011 р., що підтверджено виписками по рахунку позивача та відображено у акті вивірки. Тому обрахування штрафних санкцій та відсотків річних за період прострочення платежів відповідно до умов п.п.7.1, 7.7-7.10 договору з 15.10.2020 р. по 05.11.2020 р. є правомірним.

За прострочення оплати заборгованості в сумі 438871,50 грн. за період з 15.10.2020 р. по 05.11.2020 р. позивач обрахував 3165,63 грн. пені, 12662,52 грн. 48% річних та 131661,32 грн. штрафу, і перевіркою правильності арифметичного обрахування штрафних санкцій та відсотків річних колегія суддів встановила їх правильність і з урахуванням конкретних обставин справи та наведених вище норм права погоджується із рішенням суду про задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів при цьому звертає увагу, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Також колегією суддів відхиляються як безпідставні посилання скаржника на позицію Вищого господарського суду України, викладену у постанові від 28.03.2017 р. по справі № 908/1771/16, де зазначено, що в інвалютних грошових зобов`язаннях не можна стягувати 3% річних, оскільки за умовами договору визначено, що розрахунки виконуються сторонами у національній валюті, що відповідає нормам частини 1 та 3 статті 533 Цивільного кодексу України та мало місце фактично.

Разом з тим, позивач передав відповідачеві згідно з додатком № 2 від 31.01.2020 р. до договору товар на суму 347976 грн. за видатковою накладною № 172 від 31.01.2020 р. Відповідач такий товар не оплачував і повернув постачальнику 14.09.2020 р. Позивач прийняв товар, і такі обставини не заперечується сторонами та відображені у акті вивірки /а.с.75 у т.1/, де сума 347976,00 грн. відображена як у кредиті, так і у дебеті.

За прострочення оплати заборгованості за цим додатком в сумі 347976,00 грн. за період з 01.04.2020 р. по 13.09.2020 р. позивачем нараховано 22551,89 грн. пені, 75756,09 грн. 48% річних та 104392,80 грн. штрафу.

Колегія суддів дійшла висновку, що поставка на суму 347976,00 грн. не відбулась за погодженням сторін, тому підстави для застосування відповідальності за прострочення грошового зобов`язання не вбачається, тоді як умовами п.7.1.1. договору передбачена відповідальність за відмову від отримання або необґрунтоване повернення продукції у вигляді штрафу в розмірі 50% процентів вартості не отриманої або повернутої продукції, а також - за відмову від отримання продукції або в разі необґрунтованого повернення продукції, якою є насіння, покупець/відповідач сплачує штраф в розмірі 100% (сто) процентів вартості не отриманої продукції або повернутої продукції.

Така обставина залишилась поза оцінкою суду першої інстанції, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 22551,89 грн. пені, 75756,09 грн. 48% річних та 104392,80 грн. штрафу.

Висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають встановленим обставинам справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду Вінницької області від 06.09.2021 р. у справі № 902/329/21 слід змінити відповідно до п.3 ч.1 ст.277 ГПК України.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно з ст.129 ГПК України. При цьому враховано, що витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, належні до відшкодовання за рахунок відповідача правомірно визначені судом першої інстанції без урахування зменшення судом розміру штрафних санкцій.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" задоволити частково. Рішення Господарського суду Вінницької від 06.09.2021р. у справі № 902/329/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 22551,89 грн. пені, 75756,09 грн. 48% річних та 104392,80 грн. штрафу, виклавши п.п.1-4 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" (24330, Вінницька обл., Тростянецький р-н, село Ілляшівка, вул. Садова, буд. 2, код ЄДРПОУ- 39856406) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" (08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, селище міського типу Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 4В, код ЄДРПОУ - 30048570) 3165,63 пені, 3798,76 грн. 48% річних, 39498,44 грн. штрафу та 2212,35 грн. витрат на оплату судового збору за подання позову.

3. В решті позовних вимог відмовити.".

В решті рішення Господарського суду Вінницької від 06.09.2021 р. у справі № 902/329/21 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" (08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, селище міського типу Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 4В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка-Т" (24330, Вінницька обл., Тростянецький р-н, село Ілляшівка, вул. Садова, буд. 2, ) 2389,72 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 902/329/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 11.11.2021 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.