РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2021Справа № 910/9899/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця»

до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Нафтагазстрах»

про стягнення 129882,17 грн,

Представники:

від позивача Кудра Є.А.

від відповідача Мартинюк О.М., Бойко Г.Є.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця» до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах» про стягнення 129882,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

04.05.2011 державний заклад «Вузлова лікарня №1 станції Дарниця» державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», правонаступником якого є позивач, (медичний заклад) та товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах» (страховик) уклали договір №1133/03 про надання медичної допомоги застрахованим особам. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» своїми рішеннями:

- від 18.05.2017 (протокол № Ц-57/43 ком.т.засідання правління) з 01.11.2017 на 2018 рік запровадило нові ціни на медичні послуги, які передбачали щоквартальне коригування за фактичними показниками індексу споживчих цін на товари, роботи, послуги;

- від 10.05.2018 (протокол № Ц-64/45 ком.т.засідання правління) на 2019 рік схвалило коригування цін на товари, роботи, послуги, що реалізуються товариством за вільними цінами на рівні фактичного показника індексу цін виробника промислової продукції відповідно до офіційних даних Державної служби статистики України;

- від 01.11.2019 (протокол № Ц-46/99 ком.т.засідання правління) схвалило на 2020 рік коригування цін на медичні послуги та послуги, які пов`язані з ними на рівні макроекономічного показника індексу споживчих цін Кабінету Міністрів України один раз на рік у четвертому кварталі поточного року на наступний рік.

Позивач повідомив відповідача про ці зміни.

За твердженням позивача, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві індексацію вартості медичних послуг за період грудень 2017 року - грудень 2020 року включно на суму 129882,17 грн як різницю між нарахованими позивачем 3100252,64 грн та сплаченими відповідачем 2969307,94 грн.

Суд своєю ухвалою від 18.06.2021 відкрив провадження у справі № 910/9899/21, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на те, що одностороння зміна зобов`язання позивачем суперечить нормам чинного законодавства.

Крім того, згідно з п. 10.2 Договору зміни і доповнення умов цього договору оформлюються сторонами додатковими угодами. За твердженням відповідача, з моменту укладення Договору сторони не уклали жодної додаткової угоди про зміну цін на медичні послуги або сум страхового відшкодування.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

04.05.2011 державний заклад «Вузлова лікарня № 1 станції Дарниця» державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця», правонаступником якого є акціонерне товариство «Укрзалізниця» в особі Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 3 філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця», (медичний заклад) та товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах» (страховик) уклали договір про надання медичної допомоги застрахованим особам від № ПЗЗ/03 (далі - Договір).

Згідно з умовами розділу 1 Договору медичний заклад зобов`язується надавати медичну допомогу застрахованим особам страховика, а страховик здійснювати страхові виплати (відшкодування) медичному закладу за фактично надану медичну допомогу в обсягах програм добровільного медичного страхування (далі - ПДМС).

Згідно з пунктами 2.2.1, 2.2.2 медичний заклад має право самостійно визначити обсяг необхідної медичної допомоги, яку необхідно надати застрахованим особам, згідно з умовами ПДМС, самостійно визначати групи медикаментів, необхідних для надання медичної допомоги застрахованим особам.

Відповідно до п. 2.3.1 страховик зобов`язаний відшкодувати медичному закладу суму

страхового відшкодування, згідно з ПДМС, яка складається з:

- вартості видатків, що виникли внаслідок перебування хворого на ліжку;

- вартості фактично наданих медикаментів, визначених в п. 2.2.3;

- вартості фактично наданих продуктів харчування.

Відповідно до п. 2.4.4 Договору страховик має право не відшкодовувати медичному закладу видатки на надання медичної допомоги, яка не передбачена ПДМС, або відноситься до переліку виключень за страхових випадків.

Згідно з п. 4.4 Договору після отримання акту про надану медичну допомогу по закінченим страховим випадкам у паперовому варіанті страховик повинен перевірити та, при відсутності у ньому помилок, підписати цей акт в строк до 5 календарних днів з дня отримання. Розрахунки здійснюються протягом 5 банківських днів з моменту підписання медичним закладом та страховиком акту про надану медичну допомогу по закінченим страховим випадкам та актів звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до п. 10.2 Договору зміни і доповнення умов цього договору оформлюються сторонами додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Вирішуючи питання наявності обов`язку у відповідача сплатити позивачеві 129882,17 грн індексації суд виходить з такого.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість сторін двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договору як юридичному факту властиві такі ознаки:

- в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;

- договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. Одним і проявів свободи договору є не лише вільне укладення договору, а й розірвання та зміна його умов.

Відповідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено вище зміни і доповнення умов цього договору оформлюються сторонами додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони уклали додаткові угоди про індексацію вартості медичних послуг, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця» у позові до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Нафтагазстрах».

Покласти судові витрати на акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 12.11.2021.

Суддя С. А. Ковтун