ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7783/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ", м. Дніпро

до Дніпровської районної ради, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 11 865,27 грн. за типовим договором № 42АВ491-6413-20 розподілу природного газу від 31.12.2020 року.

ПРОЦЕДУРА:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Дніпровської районної ради заборгованість у розмірі 11 865,27 грн. за типовим договором № 42АВ491-6413-20 розподілу природного газу від 31.12.2020 року.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (11 865,27 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

06.10.2021 від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 01-41/669 від 30.09.2021.

Приймаючи до уваги, що позивач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відповідь на відзив, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Станом на час винесення рішення по справі відповідь на відзив, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від позивача до канцелярії суду не надходило.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за типовим договором № 42АВ491-6413-20 розподілу природного газу від 31.12.2020 року, а саме в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 26 006,45 грн.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано на підставі п.п. 8.1, 8.2. Договору пеню у розмірі 399,58 грн. та частини 2 статті 625 ЦК України 3% річних у сумі 76,29 грн. та інфляційні втрати у сумі 97,54 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не погоджується з позовною заявою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз до Дніпровської районної ради про стягнення заборгованості у розмірі 11 865,27 грн. з наступних підстав.

Позивач в позові зазначає суму наданих послуг за період з січня по липень, а саме 15 808,66 грн. З яких за твердженням Позивача було сплачено Відповідачем 4 516,72 грн. кошти, які було зараховано в оплату по договору за січень-лютий 2021 року, про що Відповідач не заперечує.

Крім того, також Дніпровська районна рада здійснила розрахунок за надання послуг Позивачем за період березень-червень 2021 року у розмірі 9 033,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19 серпня 2021 року № 852. Даний платіж був зроблений після складання та підписання сторонами Акту звіряння від 22 липня 2021 року взаємних розрахунків за період: 1 півріччя 2021 року.

Отже, Відповідачем станом на 19 вересня 2021 року було здійснено розрахунки з Позивачем за період січень-червень в розмірі 13 550,22 грн. (4 516,72 грн.+ 9 033,50 грн.).

В свою чергу не відповідає ствердження Позивача про складання Акту звіряння взаємних розрахунків за період березень-липень 2021 року на суму 11 291,86 грн., так як на підтвердження цього не існує підписаного сторонами Акту.

Відповідач зазначив, що на момент направлення позовної заяви Позивачем (03 вересня 2021 року) Відповідач станом на 19 вересня 2021 року сплатив кошти за період січень-червень в розмірі 13 550,22 грн. (4 516,72 грн.+ 9 033,50 грн.)

Більш того Позивач не мав будь-яких претензій до Відповідача, так як не проводив претензійної роботи, ніяких вимог до Дніпровської районної ради не направляв.

Відповідач повідомив, що Дніпровською районною радою було сплачено кошти Позивачу в розмірі 4 710,92 грн. за наданні послуги за період липень-серпень 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням від 17 вересня 2021 року № 881 та на теперішній час відсутній предмет спору, так як Відповідачем сплачено кошти за період січень-серпень 2021 року в розмірі 18 261,14 грн. (4 516,72 грн. + 9 033,50 грн. + 4 710,92 грн.) на розрахунковий рахунок UА0658420 зазначений в договорі № 42АВ491-6413-20.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494 (далі - Кодекс ГРМ).

Відповідно до п. 2, глави 1, розділу VI Кодексу ГРМ, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до мереж якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з п. 4, глави 3, розділу VI Кодексу ГРМ Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу в установленому Кодексом ГРМ порядку 31.12.2020р., між АТ Дніпрогаз (далі - Оператор ГРМ/Позивач) та Дніпровською районною радою (далі- Споживач/Відповідач) було підписано Типовий договір розподілу природного газу №42АВ491-6413-20 та заяву-приєднання (для споживача, що не є побутовим) (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2. Договору).

Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 41 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно п. 1.4 Типового договору розподілу природного газу послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Відповідно до п.п.1-4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.1. Договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п.6.2. Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.6.4. Договору).

Згідно з п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги.

Споживач має право здійснювати оплату за Договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Відповідно до п.6.8. Договору надання Оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.7.4. Договору).

Цей договір укладається на невизначений строк. При цьому розпорядник коштів бере на себе зобов`язання в межах бюджетного періоду, а саме з 01 січня до 31 грудня 2021року (п. 12.1 Договору).

Так, згідно заяви-приєднання №42АВ491-6413-20 сторони домовились, що величина річної замовленої потужності об`єкта споживача на перший та другий календарний рік з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем становить 24283,49 м3. (в місяць 2 023,63 м3).

На виконання умов Договору, у період січень-липень 2021 р. Позивач надав послуги з розподілу природного газу, а Відповідач прийняв їх відповідно до величини замовленої потужності, що визначається як 1/12 річної замовленої потужності об`єктів споживача, що підтверджується актами наданих послуг, а саме:

ПеріодОбсяг (м3)Тариф за 1 м.куб на місяцьСума (грн..) без ПДВСума з ПДВ
Січень 2021 р.2 023,630,931 881,982 258,36
Люлий 2021 р.2 023,630,931 881,982 258,38
Березень 2021 р.2 023,630,931 881,982 258,36
Квітень 2021 р.2 023,630,931 881,982 258,38
Травень 2021 р.2 023,630,931 881,982 258,36
Червень 2021 р.2 023,630,931 881,982 258,38
Липень 2021 р.2 023,630,931 881,982 258,36

Таким чином, сума наданих послуг за січень - липень 2021 р. складає 15 808,66 грн. грн.

За твердженням позивача, з боку Відповідача оплата наданих послуг здійснена не в повному обсязі, а саме: Відповідач останній сплатив надані послуги у сумі 4 516,72 грн. Сплачені кошти були зараховані в оплату по договору за січень-лютий 2021 року. Сума наданих послуг у розмірі 11 291,84 грн. за період березень 2021 р. по липень 2021 р. залишилась не сплаченою.

Крім суми основного боргу за надані послуги, Позивач також просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 399,58 грн., інфляційні втрати у розмірі 97,54 грн. та 3 % річних у розмірі 76,29 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом доказування є обставини щодо виконання сторонами договірних зобов`язань з надання та оплати послуг з розподілу природного газу.

Зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі укладеного між ними типового договору, є господарськими, а тому згідно зі статтями 4, 173 - 175 та відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання зазначеного договору мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Факт надання позивачем у період із січня по липень 2021 року відповідачу послуг з розподілу природного газу на суму 15 808,66 грн з ПДВ підтверджується наданими позивачем доказами.

Пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Відповідно до пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 193 Господарського кодексу України та частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з умов пункту 6.6. Договору, строк оплати послуг з розподілу природного газу за спірними актами наданих послуг є таким, що настав.

Відповідачем надано докази оплати суми основного боргу у розмірі 13 744,42 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 852 від 19.08.2021 на суму 9 033,50 грн та № 881 від 17.09.2021 на суму 4 710,92 грн.

Отже, відповідачем здійснено повну оплату суми основного боргу в більшому розмір ніж була заявлена позивачем.

Судом встановлено, що відповідачем здійснена оплата 19.08.2021 у сумі 9 033,50 грн., тобто до подачі позову до суду.

Отже в цій частині право позивача на час звернення до суду було поновлено самим відповідачем. За таких обставин, правові підстави для задовлоення позову в частині стягнння 9 033,50 грн. відсутні. В задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо суми боргу у розмірі 2 258,34 грн., то вона була сплачена відповідачем після звернення позивача з позовом, а саме 17.09.2021.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку в частині стягнення основного боргу у сумі 9 033,50 грн. відмовити, а в частині 2 258,34 грн. провадження у справі слід закрити.

Щодо правомірності стягнення пені

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом, або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктами 8.1., 8.2 Договору встановлено відповідальність Споживача за порушення встановлених строків оплати відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства України. У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 399,58 грн. за загальний період з 11.04.2021 по 31.08.2021.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення оплати за надані послуги, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені за період визначений позивачем та встановлено, що позивачем невірно визначена сума пені та період нарахування, яка підлягає до стягнення.

Однак, перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що він є невірним. Позивачем неправильно обрано період нарахування:

Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

За березень 20121 нарахування пені розпочинається з 12.04.2021, оскільки 10.04.2021 (граничний строк оплати) є вихідним днем субота, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України), прострочка з 13.04.2021.

За червень 2021 нарахування пені розпочинається з 12.04.2021, оскільки 10.04.2021 (граничний строк оплати) є вихідним днем субота, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України), прострочка з 13.04.2021.

Крім того, позивачем не було враховано часткову оплату, а саме 19.08.2021, тому прострочення пені починається з 11.08.2021 по 19.08.2021 на суму 11 291,84 грн. та з 20.08.2021 по 31.08.2021 на суму 2 258,34 грн.

Після здійсненого судом перерахунку пені за період з 13.04.2021 по 31.08.2021 сума пені становить 335,48 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 335,48 грн. В решті суми пені слід відмовити.

Отже, сума пені за зальний період з 03.11.2019 по 31.01.2020 , що підлягає стягненню, становить 27 798,55 грн. В решті суми слід відмовити.

Щодо стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки становить спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 97,54 грн за період з квітня 2021 по серпень 2021 та 3% річних у розмірі 76,29 грн за загальний період з 11.04.2021 по 31.08.2021..

Здійсненням перевірки розрахунку 3% річних судом встановлено, що він виконаний не правильно, а саме при розрахунку позивачем використано неправильні початкові дати періодів нарахування на заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу.

За приписом частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних не враховано наведених вище положень Цивільного кодексу України щодо порядку перебігу строків, у зв`язку з чим помилково визначено кінцеві дати виконання відповідачем грошових зобов`язань та початкові дати періодів нарахування 3% річних на заборгованість за надані послуги.

За березень 20121 нарахування пені розпочинається з 12.04.2021, оскільки 10.04.2021 (граничний строк оплати) є вихідним днем субота, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України), прострочка з 13.04.2021.

За червень 2021 нарахування пені розпочинається з 12.04.2021, оскільки 10.04.2021 (граничний строк оплати) є вихідним днем субота, то строк оплати переноситься на перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України), прострочка з 13.04.2021.

Після здійсненого судом перерахунку 3% річних за період з 13.04.2021 по 31.08.2021 складають 75,55 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 75,55 грн. У позовних вимогах про стягнення 3% річних у розмірі 0,74 грн. слід відмовити.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню за період з квітня 2021 по червень 2021 у розмірі 95,30 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат 2,24 грн. слід відмовити, оскільки вони не мають включатися в заявлений період.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже стягненню з відповідача підлягає судовий збір у сумі 96,87 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 231, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

В частині стягнення позовних вимог щодо стягнення основного боргу у розмірі 9 033,50 грн. - відмовити.

Провадження в частині стягнення основного боргу у розмір 2 258,34 грн. закрити, за відсутністю предмету спору.

Стягнути з Дніпровської районної ради (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Теплична, буд. 5; ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз (49101, м. Дніпро, вул.. О. Кониського, буд. 5; ) пеню у розмірі 335,48 грн., 3 % річних у розмірі 75,55 грн., інфляційні втрати у розмірі 95,30 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 96,87 грн.

Врешті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 15.11.2021.

Суддя В.Г. Бєлік