РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2021Справа № 910/13513/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Фізичної особи-підприємця Лещук Павла Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан Сервіс»

про стягнення 40.106,49 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

17.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Лещук Павла Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан Сервіс» про стягнення 40.106,49 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуги з обслуговування СЕД Contentum № 1Ф від 13.01.2020 позивачем надано відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт № 1 від 20.01.2020, № 2 від 04.02.2020 та № 3 від 07.02.2020. 07.02.2020 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 1Ф від 13.01.2020, відповідно до якої сторони припиняють дію договору за взаємною згодою після виплати відповідачем заборгованості у розмірі 63.860,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем не було в повному обсязі виплачено суму заборгованості, позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій містилася вимога сплатити 38.860,00 грн, на яку відповідачем відповіді не надано та вимоги претензії не виконано. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 40.106,49 грн з яких 38.860,00 грн основного боргу, 860,12 грн інфляційних втрат та 386,47 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13513/21; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень Господарським судом міста Києва з 05.07.2021 зупинено відправку кореспонденції засобами поштового зв`язку, про що розміщено офіційне повідомлення на сайті Судова влада України, тому судом не було здійснено відправлення ухвали від 26.08.2021 учасникам справи.

Після отримання фінансування Господарським судом міста Києва 05.10.2021 здійснено відправлення відповідачу ухвали № 910/13513/21 від 26.08.2021 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21 (номер відправлення 531), яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 26.08.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 07.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 531, а отже відповідач мав подати відзив до 22.10.2021 включно.

28.10.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Згідно зі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що відзив подано після закінчення строку (подано до суду 28.10.2021), встановленого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, без клопотання в порядку ст. 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення пропущеного процесуального строку, суд дійшов висновку про залишення відзиву без розгляду.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дане рішення постановлено з перевищенням строку визначеного наведеною нормою, проте у розумний строк, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та лікарняному.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 між Фізичною особою-підприємцем Лещук Павлом Анатолійовичем (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан Сервіс» (замовник, відповідач) було укладено договір про надання послуги з обслуговування СЕД Contentum № 1Ф (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов`язується здійснити послуги з тестування, розробки та модифікації в проекті по впровадженню системи електронного документообігу Contentum згідно отриманого технічного завдання, а замовник зобов`язується прийняти результат праці та надати винагороду виконавцю.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору не сплатив вартість наданих послуг у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 38.860,00 грн та за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 860,12 грн та 3% річних в розмірі 386,47 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 11.1 договору він набуває чинності з дати його підписання і діє 1 (один) календарний рік.

Відповідно до п. 5.1 договору сума винагороди за результати робіт в рамках дії договору становить 270.000,00 грн і сплачується частинами, що вказані у актах.

Згідно з п. 3.1.1 договору виконавець зобов`язаний надати замовнику результат робіт в повному обсязі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору приймання-передача наданих послуг згідно з цим договором здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі послуг по факту фактичного отримання результатів виконання робіт (далі - акт). Виконавець надає замовнику акт, що має бути належним чином оформлений та підписаний сторонами.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що якщо замовник в процесі приймання виявив неналежне виконання зобов`язань виконавцем, замовник не підписує акт та протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання акту надає письмову мотивовану відмову про не підписання такого акту з переліком виявлених недоліків. У разі надання письмової відмови від підписання акту з боку замовника з переліком виявлених недоліків виконавець зобов`язаний усунути вказані недоліки. Після повного усунення недоліків сторони підписують акт.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 79.160,00 грн, що підтверджується наступними актами здачі-приймання робіт, що підписані та скріплені печатками обох сторін:

№ 1 від 20.01.2020 на суму 15.300,00 грн,

№ 2 від 04.02.2020 на суму 35.000,00 грн,

№ 3 від 07.02.2020 на суму 28.860,00 грн.

У наведених актах сторонами зазначено, що послуги з тестування, розробки та модифікації в проекті по впровадженню системи електронного документообігу Contentum під потреби замовника згідно договору надані якісно і в повному обсязі; у замовника претензій до якості виконаних робіт немає.

З огляду на те, що акти здачі-приймання робіт підписані відповідачем, а отже послуги за договором вартістю 79.160,00 грн надані позивачем належним чином.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3 договору замовник перераховую визначену у акті суму винагороди на рахунки вказані в п. 5.4.2 даного договору. Всі суми, що підлягають виплаті за цим договором, сплачуються шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті, на поточний рахунок виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2020 відповідачем здійснено оплату вартості наданих послуг згідно акту № 1 від 30.01.2020 в повному обсязі в розмірі 15.300,00 грн.

04.02.2020 відповідачем здійснено часткову оплату вартості наданих послуг згідно акту № 2 від 04.02.2020 на суму 12.500,00 грн.

07.02.2020 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди припинити дію договору про надання послуг з обслуговування СЕД Contentum № 1Ф від 13.01.2020.

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 1 від 07.02.2020 сторони дійшли згоди та вважатимуть зобов`язання замовника таким, що припинено в повному обсязі після виплати заборгованості замовника перед виконавцем у сумі, що зазначені в акті здачі-приймання робіт № 2 від 04.02.2020 та акті здачі-приймання робіт № 3 від 07.02.2020, а саме 63.8060,00 грн. Замовник зобов`язується перерахувати суму заборгованості за реквізитами, вказаними в договорі, на розрахунковий рахунок виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2020 відповідачем здійснено ще часткову оплату вартості наданих послуг згідно акту № 2 від 04.02.2020 в розмірі 12.500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору не визначено та у актах здачі-приймання робіт не вказано строк виконання зобов`язання по сплаті наданих послуг.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № 371 від 29.03.2021, в якій позивач просив сплатити заборгованість за надані згідно договору послуги в розмірі 38.860,00 грн протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту її отримання. Дана претензія надіслана відповідачу 29.03.2021, що підтверджується накладною № 653 від 29.03.2021 та описом вкладення у цінний лист від 29.03.2021.

Згідно роздруківки з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтеренет вбачається, що поштове відправлення № 653 вручено відповідачу 30.03.2021.

Оскільки поштове відправлення вручено відповідачу 30.03.2021 то з урахуванням положень ст. 253 Цивільного кодексу України відповідач мав сплатити виконані послуги у строк до 13.04.2021 включно.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3.2.2 договору замовник зобов`язаний вчасно та в повному обсязі сплачувати винагороду згідно результатів робіт.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті наданих послуг у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, що складає 30.860,00 грн (79.160,00 грн - 15.300,00 грн - 12.500,00 грн - 12.500,00 грн).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 30.860,00 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо оплати наданих послуг не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті наданих послуг, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 860,12 грн інфляційних втрат та 386,47 грн 3% річних (нарахованих на суму боргу 38.860,00 грн за період з 14.04.2021 по 12.08.2021).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору не визначено інший розмір процентів.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 860,12 грн інфляційних втрат та 386,47 грн 3% річних (за обґрунтованим розрахунками позивача).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Лещук Павла Анатолійовича обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан Сервіс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, ) на користь Фізичної особи-підприємця Лещук Павла Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 38.860 (тридцять вісім тисяч вісімсот шістдесят) грн 00 коп. основного боргу, 860 (вісімсот шістдесят) грн 12 коп. інфляційних втрат, 386 (триста вісімдесят шість) грн 47 коп. 3% річних, 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова