ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 м. Дніпро Справа № 904/3256/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський Автоцентр МАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 (повний текст складено 09.08.2021, головуючий суддя Назаренко Н.Г., судді Ніколенко М.О., Новікова Р.Г.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" про заміну стягувача у справі № 904/3256/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сабіра", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський Автоцентр МАЗ", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ТОВ "Гренд-Стрім", м. Бровари, Київська область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Спікер-Брок-Інвест", м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення 450 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст і мотиви оскаржуваного рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі № 904/3256/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" про заміну сторони (кредитора) задоволено: замінено сторону (кредитора) у справі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сабіра" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро".

Ухвала обґрунтована тим, що наявний договір відступлення права вимоги.

2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський Автоцентр МАЗ" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі № 904/3256/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" про заміну сторони (кредитора) у справі № 904/3256/18 відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на обставини:

1. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу» вексель - це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця сплатити після настання строку визначену грошову суму векселедержателю і не містить такого поняття, як передача права вимоги в якості підстави для набуття за векселем. Виходячи з переліку правочинів, які можуть бути укладені з метою передачі права пред`явлення векселя, передбачених, зокрема, ч. 8 ст. 17 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу», такого договору між заявником ТОВ «СТ-Послуга Дніпро» і стягувачем ТОВ «Сабіра» підписано не було.

2. Відповідно до п. 3.2. Договору купівлі-продажу цінних паперів № 56БВ від 06.04.2018, що долучений до матеріалів справи представником позивача, продавець зобов`язаний до 06.05.2018 включно передати у власність покупцю цінні папери, що є предметом Договору та зазначені в п.1.1. цього Договору, шляхом вчинення іменного індосаменту та підписання акту прийому-передачі цінних паперів. Зазначена умова договору не виконана, на зворотньому боці векселя іменний індосамент на користь позивача (ТОВ «Сабіра») відсутній. На підставі Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі боржник наголошує, що не розуміє, яке саме право відступлення вимоги отримав заявник ТОВ «СТ-Послуга Дніпро». Відповідно до чинного законодавства вексель не може передаватись як право вимоги (договору факторингу), а лише за фактичною передачею залученням третьої особи (що має право на посвідчення продажу та передачу цінного паперу).

3. Виконавче провадження за наказом Господарського суду Дніпропетровської області, виданим на підставі рішення у справі № 904/3256/18, виконане в червні 2020. Відповідно до постанови ВП №6239150 від 10.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем було відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» на користь ТОВ «Сабіра» коштів у сумі 450 000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 6 750,00 грн. У зв`язку зі стягненням грошових коштів від 30.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 62309150) за рахунок безакцептного списання грошових коштів з банківських рахунків ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ», що підтверджується меморіальними ордерами, наявними в матеріалах справи. Тому боржник вважає недоцільним заміну сторони у справі №904/3256/18, зокрема, з огляду на те, що з моменту закриття виконавчого провадження минув один рік.

4. Оскільки ТОВ «Сабіра» не повідомляло про припинення господарської діяльності та про правонаступництво прав та обов`язків підприємства, - правонаступництво виконання зобов`язання за рішенням суду у справі №904/3256/18, яке було виконано в 2020 році, не містить законних обґрунтувань.

5. ТОВ «Сабіра» не передавало ТОВ «Будівельник-СН» простий вексель серії АА 1387356 від 10.04.2009 на підставі договору відступлення права вимоги №14-02/20 від 14.02.2020, оскільки в розділі 2 договору «Документація» немає зазначеного векселя. Отже, відсутній документ, на підставі якого передавалось право вимоги, тому сумнівним є правонаступництво ТОВ «СТ-Послуга Дніпро» в межах закритого позовного провадження у справі №904/3256/18, якщо фактично ніякого права вимоги на стягнення грошових коштів не передавалось.

6. Скаржник вказує про необґрунтованість висновку місцевого господарського суду про задоволення заяви про заміну сторони судового провадження, оскільки такий висновок суперечить доказам у справі.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СТ-Послуга Дніпро» просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу залишити без змін.

Зазначає також про необхідність закриття апеляційного провадження у справі, оскільки оскаржуваною ухвалою питання про права, інтереси або обов`язки ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» не вирішувалось.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський Автоцентр МАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі № 904/3256/18; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 10.11.2021 о 15:15 год.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення у справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

10.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ним ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2020 залишено без змін, позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський Автоцентр МАЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сабіра" заборгованість за векселем серії АА №1387356 у сумі 450 000,00 грн. та судовий збір у сумі 6750,00 грн.

На виконання зазначених рішення та постанови 29.05.2020 видано наказ.

08.06.2021 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" про заміну сторони виконавчого провадження з виконання наказу у справі № 904/3256/18.

В обґрунтування вимоги заявник посилався на те, що відповідно до договору № 14-02/20 від 14.02.2020 право вимоги за рішенням суду у цій справі було відступлено позивачем новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельник-СН", яке у подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ноосфера" та, у свою чергу, за договором № 25-08/20 від 25.08.2020 відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро".

Ухвалою суду від 15.07.2021 у задоволенні заяви ТОВ "СТ-Послуга Дніпро" про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ "Сабіра" на правонаступника ТОВ "СТ-Послуга Дніпро" у виконавчому провадженні № 62309150 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3256/18 відмовлено з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження.

28.07.2021 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" про заміну сторони (кредитора) у справі № 904/3256/18.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до договору № 14-02/20 від 14.02.2020 право вимоги за рішенням суду у цій справі було відступлено позивачем новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельник-СН", яке у подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ноосфера" та, у свою чергу, за договором № 25-08/20 від 25.08.2020 відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро".

ТОВ «СТ-Послуга Дніпро» вважає, що після підписання договору відступлення права вимоги № 25-08/20 від 25.08.2020 Товариство є новим кредитором у справі.

Від боржника ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» надійшли заперечення на заяву про заміну сторони, в яких боржник зазначив, що за загальним правилом, визначеним ч. 8 ст. 17 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу», операції з цінними паперами потрібно здійснювати за участю або за посередництвом торговця цінними паперами, діяльність якого ліцензується відповідно до ст. 6 цього Закону. Виняток становлять такі операції: розміщення емітентом власних цінних паперів; викуп і продаж емітентом власних цінних паперів; проведення розрахунків з використанням неемісійних цінних паперів; дарування цінних паперів; успадкування і правонаступництво цінних паперів. Виходячи з чіткого переліку правочинів, які можуть бути укладені для передачі пред`явлення векселя, такого договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ноосфера" підписано не було.

Відповідно до постанови (номер ВП 6239150) від 10.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем було відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» на користь ТОВ «Сабіра» коштів у сумі 450 000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 6 750,00 грн.

З ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» (боржник) за рахунок безакцептного списання грошових коштів стягнуто суму в розмірі 502 658,00 грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 09612МOIF3 від 12.06.2021, № 1091385 від 17.06.2020, № K06265KDRG від 26.06.2020.

З копій меморіальних ордерів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що сума боргу в повному обсязі перерахована на депозитний рахунок приватного виконавця Ванжі О.В. (т.5 а.с. 246-249).

30.06.2020 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 62309150) у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі за рахунок безакцептного списання грошових коштів з банківських рахунків ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ».

14.02.2020 між ТОВ «Сабіра» (первісний кредитор) та ТОВ «Будівельник-СН» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 14-02/20 (далі - договір 1).

Відповідно до п. 1.1. договору 1 первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право грошової вимоги в розмірі заборгованості по вказаній заборгованості.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за вказаною заборгованістю (п.1.3. договору 1).

У відповідності до умов цього договору новий кредитор сплачує грошові кошти на користь первісного кредитора шляхом перерахування суми заборгованості, а первісний кредитор відступає новому кредитору право грошової вимоги до боржника в розмірі заборгованості, яке виникло внаслідок непогашення простих векселів власної емісії. Загальний розмір заборгованості боржника, право вимоги щодо якої відступається, складає 2 150 000,00 грн. (п. 5.1. договору 1).

Згідно з п. 5.2. договору 1 сторони домовились, що сума договору складає 2 150 000,00 грн. без ПДВ.

Новий кредитор має право на наступне відступлення (продаж) права грошової вимоги третім особам (пп. 6.4.1. п. 6.4. договору 1).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного його виконання сторонами (п. 10.1. договору 1).

14.02.2020 сторонами підписано Акт приймання-передачі документації, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору документи, які засвідчують право грошової вимоги, що передається, зокрема, і за простим векселем АА № 1387356 від 10.04.2009 з усіма супутніми документами.

11.06.2020 відбулась державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Будівельник-СН» за № 0046222 в частині зміни назви юридичної особи, місцезнаходження та керівника. Тобто, з цього моменту за кодом діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ноосфера».

28.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ноосфера» () (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТ-Послуга Дніпро» () (далі - новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 25-08/20 (далі - договір 2).

Відповідно до п. 1.1. договору 2 первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право грошової вимоги в розмірі заборгованості по вказаній заборгованості.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за вказаною заборгованістю (п. 1.3. договору 2).

У відповідності до умов цього договору новий кредитор сплачує грошові кошти на користь первісного кредитора шляхом перерахування суми заборгованості, а первісний кредитор відступає новому кредитору право грошової вимоги до боржника в розмірі заборгованості, яке виникло внаслідок непогашення простих векселів власної емісії. Загальний розмір заборгованості боржника, право вимоги щодо якої відступається, складає 2 150 000,00 грн. (п. 5.1. договору 2).

Згідно з п. 5.2. договору 2 сторони домовились, що сума договору складає 2 150 000,00 грн. без ПДВ.

Новий кредитор має право на наступне відступлення (продаж) права грошової вимоги третім особам (пп. 6.4.1. п. 6.4. договору 2).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного його виконання сторонами (п. 10.1. договору 2).

25.08.2020 сторонами підписано Акт приймання-передачі документації, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору документи, які засвідчують право грошової вимоги, що передається, зокрема, і за простим векселем АА № 1387356 від 10.04.2009 з усіма супутніми документами.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ТОВ «СТ-Послуга Дніпро» до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Листом ТОВ «Сабіра» повідомило, що Товариством було укладено договір відступлення права вимоги № 14-02/20 від 14.02.2020 з ТОВ «Будівельник-СН», відповідно до якого ТОВ «Сабіра» передало ТОВ «Будівельник-СН» право грошової вимоги в розмірі заборгованості в загальному розмірі 2 150 000,00 грн., а також всі документи, які засвідчують права грошової вимоги. Грошових коштів у сумі 450 000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору у сумі 6 750,00 грн., стягнутих на користь Товариства за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі № 904/3256/18 від ТОВ «Автоцентр МАЗ» - ТОВ «Сабіра» не отримувало.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва.

Згідно з частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у справі, яка розглядається, за умовами договорів про відступлення права вимоги відбулась договірна заміна сторони у матеріальних правовідносинах, яка дає право на здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/16/17 як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Щодо посилання боржника на те, що виконавче провадження закрито, судом встановлено таке.

Пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулось правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Відповідний правовий висновок сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.11.2019 у справі № 496/2685/13-ц, від 03.11.2020 у справі № 916/16/17, від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про можливість заміни сторони у справі правонаступником після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням та про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" про заміну сторони (кредитора) у справі № 904/3256/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сабіра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський Автоцентр МАЗ» про стягнення 450 000,00 грн.

7. Мотиви відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у п. 6 цієї постанови, та з огляду на таке.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на норму ч. 8 ст. 17 Закону України «Про цінні папери та фондову біржу» № 3480, згідно з якою операції з цінними паперами потрібно здійснювати за участю або за посередництвом торговця цінними паперами, діяльність якого ліцензується відповідно до ст. 6 цього Закону. Виняток становлять такі операції: розміщення емітентом власних цінних паперів; викуп і продаж емітентом власних цінних паперів; проведення розрахунків з використанням неемісійних цінних паперів; дарування цінних паперів; успадкування і правонаступництво цінних паперів, а також міркування скаржника щодо неможливості передачі векселя виходячи з чіткого переліку правочинів, які можуть бути укладені для передачі пред`явлення векселя, за умови, що такого договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТ-Послуга Дніпро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ноосфера" підписано не було, з підстав, викладених в пунктах 6, 5 цієї постанови, а також з огляду на таке.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2020 залишено без змін, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський Автоцентр МАЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сабіра" заборгованість за векселем серії АА №1387356 у сумі 450 000,00 грн. та судовий збір у сумі 6750,00 грн., видано наказ від 29.05.2020.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання.

Отже, не підлягають в даному випадку застосуванню норми Закону № 3480 «Про цінні папери та фондову біржу», Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі», оскільки рішенням суду визнана заборгованість в сумі 450 000,00 грн. відповідача, що виникла за векселем серії АА №1387356, і яка належить до стягнення з ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» саме на підставі судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про цінні папери та фондову біржу» як необґрунтовані.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Згідно зі ст.ст. 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, доказів визнання недійсними договору відступлення права вимоги № 14-02/20 від 14.02.2020, укладеного між ТОВ «Сабіра» () (далі - первісний кредитор) та ТОВ «Будівельник-СН», і договору відступлення права вимоги № 25-08/20 від 25.08.2020 сторонами до суду не подано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Також відповідно до частин першої та другої статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14.

Пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас, після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулось правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.11.2019 у справі № 496/2685/13-ц, від 03.11.2020 у справі № 916/16/17, від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Як вже зазначалось судом, докази визнання недійсними правочинів (договорів), на підставі яких відбулась передача права грошової вимоги, в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

За змістом статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Вирішення питання про заміну учасника справи здійснюється судом з урахуванням положень ст.ст. 74-79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, задля висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони справи до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним, за відсутності визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній ст. 204 ЦК України (подібний правовий висновок викладено у пункті 10.25 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16, постанові КГС ВС від 06.09.2021 у справі №923/484/18).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України), тому право скаржника не порушено.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський Автоцентр МАЗ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі № 904/3256/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 у справі № 904/3256/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.11.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков