РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.11.2021Справа № 910/10610/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»
до Департаменту патрульної поліції
про стягнення 45969,94 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Департаменту патрульної поліції 45969,94 грн, з яких 43542,18 грн основного боргу, 1706,13 грн пені, 366,41 грн 3% річних та 355,22 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №44/3380 від 30.03.2020 в частині оплати спожитої активної електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/10610/21, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала про відкриття провадження у справі №910/10610/21 справі була вручена відповідачу 16.07.2021, а відтак строк для подання відзиву сплив 02.08.2015.

10.08.2021 та 16.08.2021, тобто після спливу встановленого судом строку для подання відзиву, від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що спалах пандемії та запровадження карантинних заходів є форс-мажорними обставинами, через які відповідач звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань за №44/3380 від 30.03.2020. Також відповідач стверджує, що позивачем не враховано, що відповідно до п.п. 4 п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відзив на позов подано відповідачем після закінчення встановленого для цього строку, враховуючи, що клопотань про поновлення пропущеного строку відповідачем не заявлено, відзив на позов залишається судом без розгляду.

25.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429).

30.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (постачальник) та Департаментом патрульної поліції (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №44/3380 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до п. 2.1 Договору за цим Договором постачальник продає електричну енергію за кодом ДК 021-2015:09310000-5 (електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії.

Відповідно до п. 2.2 Договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 3.4 Договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні.

За змістом п. 5.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 02.02.2021) у 2021 році загальна вартість цього Договору становить 44181,07 грн, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі, укладеному в попередньому 2020 році.

Відповідно до п. 5.2 Договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.9 Договору розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок).

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п. 5.12 Договору у разі необхідності споживач має право один раз до 15 числа (включно) розрахункового місяця скоригувати очікуваний обсяг споживання електроенергії.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язаний зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, споживачем була підписана заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яка є додатком 1 до вказаного Договору.

30.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» та Департаментом патрульної поліції було укладено Комерційну пропозицію для бюджетних установ, яка є додатком № 2 до Договору (надалі - Комерційна пропозиція).

У відповідності до п. 2 Комерційної пропозиції оплата за електричну здійснюється за фактичними обсягами споживання електричної енергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Рахунок на оплату за фактично спожиту за розрахунковий період електричну енергію має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня їх отримання. У випадку співпадіння дати оплати з вихідним чи святковим днем, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню.

Згідно п. 4 Комерційної пропозиції постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає споживачу рахунок на оплату та акту приймання-передавання товарної продукції. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: ok.energy.mk.ua (далі - сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов`язаний підписати електронно-цифровим підписом (далі ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, акти приймання передавання товарної продукції та після цього завантажити їх на сервіс. У разі не завантаження споживачем підписаних ЕЦП документів, вони вважаються підписаними з боку споживача без зауважень.

Відповідно до п. 13.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 24.12.2020) цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і укладається на строк до 28.02.2021, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.03.2020.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору у період з січня по лютий 2021 року позивач відпустив, а відповідач спожив активну електричну енергію на загальну суму 87723,25 грн, з яких: на суму 44181,07 грн у січні 2021 року та 43542,18 грн у лютому 2021 року.

У відповідності до умов Договору позивачем були складені акти прийняття-передавання послуг, а також виставлені відповідачу такі рахунки:

- №44/3380/1/1 від 11.02.2021 на суму 44181,07 грн за активну електричну енергію, спожиту у січні 2021 року;

- №44/3380/2/1 від 10.03.2021 на суму 43542,18 грн за активну електричну енергію, спожиту у лютому 2021 року.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та положення п. 5.10 Договору, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату за електричну енергію, спожиту у січні 2021 року та лютому 2021 року, у строк до 25.02.2021 та 24.03.2021 відповідно (як про те зазначено у рахунках).

Однак, як зазначає позивач, своїх зобов`язань відповідачем належним чином виконано не було та з порушенням встановленого Договором строку лише частково сплачено вартість електроенергії, спожитої у січні 2021 року. Розрахунки за електричну енергію, спожиту у лютому 2021 року, відповідач не здійснив, внаслідок чого в останнього перед позивачем за лютий 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 43542,18 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Департаментом патрульної поліції належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 43542,18 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 1706,13 грн пені, 366,41 грн 3% річних та 355,22 грн інфляційних втрат, з яких:

- пеня у розмірі 541,82 грн, 3% річних у розмірі 123,06 грн та інфляційні втрати у розмірі 50,42 грн, нараховані за період з 26.02.2021 по 31.05.2021 за прострочення оплати електричної енергії, спожитої у січні 2021 року;

- пеня у розмірі 1164,31 грн, 3% річних у розмірі 243,35 грн та інфляційні втрати у розмірі 304,80 грн, нараховані за період з 25.03.2021 по 31.05.2021 за прострочення оплати електричної енергії, спожитої у січні 2021 року.

Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст.230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6 Комерційної пропозиції до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зазначає, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення пп. 4 п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», оскільки даний Закон забороняє нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а позивач в даному випадку житлово-комунальні послуги відповідачу не надавав.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1706,13 грн, 3% річних у розмірі 366,41 грн та інфляційних втрат у розмірі 355,22 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (Україна, 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, ідентифікаційний код 40108646) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (Україна, 54017, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Погранична, будинок 39/1, ідентифікаційний код 42129888) заборгованість у розмірі 43542 (сорок три тисячі п`ятсот сорок дві) грн 18 коп., пеню у розмірі 1706 (одна тисяча сімсот шість) грн 13 коп., 3% річних у розмірі 366 (триста шістдесят шість) грн 41 коп., інфляційні втрати у розмірі 355 (триста п`ятдесят п`ять) грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова