Справа № 909/615/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Руда Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Керівника Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області

(майдан Шевченка, 39, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400)

до відповідачів: Надвірнянської міської ради

(вул. Гетьмана Мазепи, буд. 29, м. Надвірна, Надвірнянський район,

Івано-Франківська область, 78400)

Акціонерного товариства "Укртелеком"

(бульвар Т. Шевченка, буд. 18, м. Київ, 01601)

в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком"

(вул. Академіка Сахарова, буд. 32, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська

область, 76014)

про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Назавизівської cільської ради, визнання недійсним договору оренди та зобов`язання звільнити і повернути майно,

за участі:

від позивача: Кутинської Наталії Ярославівни,

від відповідача - Надвірнянської міської ради: Демянчука Ярослава Богдановича,

від відповідача - Акціонерного товариства "Укртелеком": представник в судове засідання не з`явився.

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у цій справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У червні 2021 року керівник Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Надвірнянської міської ради, Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Назавизівської сільської ради від 12.02.2013 № 14 про укладення договору оренди на приміщення з Публічним акціонерним товариством "Укртелеком", визнання недійсним договору № 199/27-13 від 12.02.2013 про оренду нежитлового приміщення загальною площею 6, 45 м. кв. розташованого в приміщенні Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області, за адресою: вул. Грушевського, 53, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, поштовий індекс 78425, зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звільнити нежитлове приміщення площею 6, 45 м. кв., що знаходиться згідно акту приймання - передачі в приміщенні Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області, за адресою: вул. Грушевського, 53, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, поштовий індекс 78425 та передати його за актом прийому-передачі Надвірнянській міській раді Надвірнянського району.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. Ухвалою від 25.06.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; встановив сторонам строк для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачам у строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; підготовче засідання призначив на 22.07.2021.

6. 19.07.2021 на адресу суду від відповідача - Акціонерного товариства "Укртелеком" надійшла заява (вх. № 11139/21) про застосування строку позовної давності.

7. В судовому засіданні 22.07.2021 прокурор заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, представник Надвірнянської міської ради в судове засідання не з`явився. Протокольною ухвалою від 22.07.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі № 909/615/21 на 30 днів (до 23.09.2021) та відклав підготовче засідання на 23.09.2021.

8. Про дату, час та місце судових засідань у справі відповідач - Надвірнянська міська рада належним чином повідомлявся ухвалами суду від 24.05.2021 та 15.06.2021. Зазначені ухвали суду направлені на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві.

9. 02.08.2021 на адресу суду за вх. № 12054/21 від Керівника Надвірнянської окружної прокуратури надійшло заперечення на заяву про застосування позовної давності.

10. Протокольною ухвалою від 23.09.2021 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 13.10.2021.

11. Протокольною ухвалою від 13.10.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 28.10.2021.

12. Протокольною ухвалою від 28.10.2021 суд відклав розгляд справи по суті на 10.11.2021.

13. За наслідком судового засідання 10.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

14. Позиція позивача. Позовна заява прокурора обґрунтована тим, що спірне рішення було прийняте, а спірний договір укладений з порушенням вимог законодавства, зокрема, Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Закону України "Про освіту", Закону України "Про органи місцевого самоврядування в Україні". Так, прокурор вказував, що виконавчий комітет Назавизівської сільської ради передав в оренду частину приміщення Назавизівької загально-освітньої середньої школи, що суперечить вимогам законодавства щодо недопустимості використання майна закладів освіти не за призначенням.

15. При цьому, прокурор стверджує, що ані Назавизівською сільською радою, ані правонаступником Надвірнянською міською радою, як органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не вживалися та не вживаються заходи до усунення порушень Закону, що порушує інтереси територіальної громади, у спільній власності якої перебуває спірне майно, тому прокурор звертається до суду як самостійний позивач в інтересах держави, відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

16. Водночас прокурор вказує, що оскільки в даному позові виступає самостійним позивачем, строк позовної давності починається з моменту коли він довідався чи міг довідатись про прийняття оспорюваного рішення та укладення договору оренди.

17. Позиція відповідачів. Надвірнянська міська рада не скористалась правом на подання відзиву на позов.

18. Акціонерним товариством "Укртелеком" подано заяву про застосування строку позовної давності (вх. № 11139/21 від 19.07.2021), в якій останнє просить застосувати строк позовної давності у справі № 909/615/21 до вимог про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Назавизівської сільської ради, визнання недійсним договору оренди і зобов`язання звільнити орендоване майно та відмовити у позові керівника Надвірнянської окружної прокуратури.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

19. 12.02.2013 виконавчим комітетом Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області прийнято рішення № 14 "Про укладення договору оренди приміщення".

20. Зазначеним рішенням вирішено укласти з ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" договір оренди на приміщення площею 6, 45 м. кв. для надання послуг фіксованого зв`язку, що знаходиться по вул. Грушевського, 53, в с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, терміном на 2 роки 11 місяців з 11.02.2013 по 31.12.2015. Рішенням також передбачено встановлення орендної плати в розмірі 64 грн. 50 коп. щомісячно (а. с. 27).

21. 12.02.2013 між ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" (орендар) та Назавизівською сільською радою (орендодавець) укладено договір оренди майна № 199/27-13 (а. с. 28 - 31).

22. Пунктом 1.1. договору сторони погодили, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення розташоване за адресою: с. Назавизів, Надвірнянського району загальною площею 6, 45 кв. м. вартість якого становить 64, 5 грн. (без ПДВ) для розміщення в ньому АТС.

23. Умови передачі та повернення орендованого майна визначені в розділі 2 договору.

24. Передача Орендарю майна в користування здійснюється одночасно з підписанням сторонами Договору та Акту приймання - передачі (додаток № 1), вказаного в п. 1.1. майна, але не пізніше 3-х днів з моменту їх підписання (п. 2. 1. договору).

25. Передача майна в оренду не передбачає передання орендарю права власності на нього. Власником орендованого майна залишається Орендодавець, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2. 2. договору).

26. Пунктом 3.1. договору встановлено, що орендна плата визначається за згодою сторін і перераховується орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 25 числа місяця наступного за розрахунком.

27. Права сторін визначено в розділі 4 договору.

28. Згідно з пунктом 4.1. договору, орендодавець має право: вимагати своєчасної оплати оренди майна; контролювати наявність, стан, напрями та ефективність використання майна, переданого в оренду за договором; виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання в разі погіршення стану орендованого майна внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору.

29. У відповідності до п. 5.1.1. договору, орендар зобов`язався використовувати орендоване майно відповідно до пункту 1.1. цього договору, утримувати приміщення в належному стані відповідно до вимог протипожежної безпеки та санітарії, запобігати його пошкодженню і псуванню.

30. Згідно умов укладеного договору (п. 6.1.3., п. 6.1.4.) орендодавець зобов`язаний не втручатися в господарську діяльність Орендаря. Забезпечити Орендаря можливістю цілодобового використання приміщення зданого в оренду.

31. Пунктом 11.1. договору сторони погодили, що цей договір діє з 12 лютого 2013 року до 31 грудня 2015 року.

32. Реорганізація Орендодавця не є підставою для змін умов або припинення цього Договору (п. 11.7. договору).

33. Пунктом 11.8.2. договору визначено зокрема, що договір припиняється в разі згоди сторін або рішення суду.

34. Зазначений вище Договір укладено у письмовій формі, підписано сторонами, підписи засвідчено печатками, що відповідає приписам статей 207, 208 Цивільного кодексу України; погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього.

35. 12 лютого 2013 року згідно вищевказаного Договору складено акт прийому - передачі, у відповідності до якого Орендодавець (Назавизівська сільська рада) передав, а орендар (ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком") прийняв об`єкт оренди, тобто частину приміщення загальноосвітньої середньої школи с. Назавизів, по вул. Грушевського, 53, загальною площею 6, 45 м. кв.

36. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2019 у справі № 909/875/19 за позовом Надвірнянської місцевої прокуратури в інтересах Назавизівської сільської ради до ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" про зобов`язання повернути Назавизівській сільській раді нежитлове приміщення Назавизівської ЗОШ І-ІII ступенів, площею 6, 45 м. кв. шляхом підписання акту прийому-передачі, встановлено, що строк дії договору було продовжено на той самий строк на який він був укладений, тобто на 1 053 дні до 18.11.2018, а в подальшому термін дії був продовжений до 06.10.2021, оскільки відповідач продовжував користуватися приміщенням, сплачував оренду плату, а жодна із сторін не повідомляла іншу про намір припинити орендні правовідносини. Вказане рішення набрало законної сили - 17.12.2019.

37. Згідно даних технічного паспорту на приміщення Назавизівської загальноосвітньої школи по вул. Грушевського, 53 в с. Назавизів, Надвірнянського району, власником є саме "територіальна громада с. Назавизів в особі Назавизівської сільської ради", реєстраційний номер: 32440262, інвентарний номер: 11922, що підтверджується також свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а. с. 33 - 42).

38. Позивач зазначає, що Надвірнянською місцевою прокуратурою у лютому місяці 2019 року здійснювалося вивчення стану додержання вимог законодавства щодо захисту інтересів держави у сфері охорони дитинства з питань, пов`язаних із розпорядженням та використанням майна навчальних закладів на території Надвірнянського району Івано-Франківської області.

39. На запит прокурора щодо використання майна закладів освіти Назавизівська сільська рада листом № 02-23/35 від 13.02.2019 повідомила, що ПАТ "Укртелеком" орендує приміщення площею 6, 45 м. кв., яке знаходиться в Назавизівській ЗОШ І-ІII ступенів (а. с. 45).

40. 04.03.2019 складено акт у складі сільського голови В. Мацелика, секретаря ради О. Андрійович та головного бухгалтера О. Малої, про те, що приміщення, яке орендується ПАТ "Укртелеком" та знаходиться в Назавизівській ЗОШ І-ІII ступенів зачинено, доступ до нього відсутній.

41. Відповідно до пункту 1 рішення Надвірнянської міської ради № 9-1/2020 від 26.11.2020 "Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Надвірнянської міської ради" розпочато процедуру реорганізації Назавизівської сільської ради (), місцезнаходження: вул. Грушевського, 78, с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, шляхом приєднання до Надвірнянської міської ради (), місцезнаходження: вул. Мазепи, 29, м. Надвірна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

42. Пунктом 2 рішення Надвірнянської міської ради № 9-1/2020 від 26.11.2020 "Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Надвірнянської міської ради" визначено, що Надвірнянська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Назавизівської сілької ради.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Щодо правомірності представництва інтересів держави у суді прокуратурою судом встановлено наступне.

43. За змістом частин 1, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

44. Так, відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

45. Частиною 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

46. Поряд із цим, відповідно до частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

47. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

48. При цьому, як визначено в рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999, інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

49. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Аналогічна позиція висловлена в рішенні Конституційного Суду України від 05.06.2019 у справі № 3-234/2018.

50. Отже, прокурор при поданні позову повинен довести порушення або загрозу порушення відповідачами інтересів держави, при цьому недоведеність факту порушення інтересів держави є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог прокурора.

51. Прокурор вказує, що підставою звернення до суду з даним позовом є порушення інтересів держави в сфері розпорядження комунальним майном, призначенням якого є освітні цілі, внаслідок прийняття рішення, яке стало приводом для укладення договору оренди майна, та невжиття уповноваженими органами держави (органом місцевого самоврядування) належних заходів, які б могли перешкодити незаконному користуванню майном, призначенням якого є створення умов для освітньої діяльності.

52. Відповідно до частини 2 статті 53 Конституції України, держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

53. Абзацами 2, 3 статті 5 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, в тому числі, проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері, розвиток мережі навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, соціального захисту, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази.

54. Згідно з абзацами 1, 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

55. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

56. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (Постанова ВП ВС від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18).

57. Так, судом встановлено, що в серпні 2019 року виконувач обов`язків керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" про зобов`язання повернути Назавизівській сільській раді нежитлове приміщення Назавизівської загальноосвітньої школи І-ІІI ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області площею 6, 45 м. кв. шляхом підписання акту прийому-передачі. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2019 по справі № 909/875/19 в позові Виконувача обов`язків керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" про зобов`язання повернути Назавизівській сільській раді нежитлове приміщення Назавизівської загальноосвітньої школи І-ІІI ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області площею 6, 45 м. кв. шляхом підписання акту прийому-передачі відмовлено.

58. 21.01.2020 на адресу Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області до Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним договору про оренду нежитлового приміщення, зобов`язання звільнити нежитлове приміщення. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.11.2020 по справі № 909/47/20 у вказаному позові відмовлено.

59. Отож, із з`ясованих обставин встановлено, що Назавизівській сільській раді, як органу уповноваженому здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, було відомо про можливе порушення інтересів держави, однак Назавизівською сільською радою самостійно не здійснено жодних заходів для відновлення порушеного права, та не реалізовано право на звернення до суду з відповідним позовом у розумний строк.

60. Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

61. Згідно з частинами 3, 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

62. Частиною 1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

63. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування", відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

64. Надвірнянська міська рада зареєстрована як юридична особа з організаційно-правовою формою - орган місцевого самоврядування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не перебуває в процесі припинення, кінцеве рішення про державну реєстрацію припинення юридичної особи в реєстрі відсутнє.

65. Пунктами 1, 2 рішення Надвірнянської міської ради від 26.11.2020 № 9-1/2020 "Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Надвірнянської міської ради" вирішено, почати процедуру реорганізації Назавизівської сільської ради (), місцезнаходження: вул. Грушевського, 78, с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, шляхом приєднання до Надвірнянської міської ради (), місцезнаходження: вул. Мазепи, 29, м. Надвірна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Надвірнянська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Назавивівської сільської ради.

66. В підпунктами 9, 11 пункту 61 розділу V Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначено, що юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою. Юридична особа - виконавчий комітет новообраної ради є правонаступником прав та обов`язків юридичних осіб - виконавчих комітетів рад, що припиняються, з дня затвердження новообраною радою персонального складу її виконавчого комітету.

67. Згідно з положеннями частини 2 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування", місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

68. Відповідно частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

69. Згідно з пунктами 1, 2 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування", виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

70. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

71. У відповідності до ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

72. Судом встановлено, що згідно з долученою до позовної заяви копією листа Назавизівської сільської ради від 26.11.2020 за № 02-23/296, станом на момент прийняття оспорюваного рішення виконавчого комітету Назавизівської сільської ради, виконавчий комітет сільської ради не мав статусу юридичної особи, а існував як виконавчий орган у структурі сільської ради. Станом на 12.02.2013 сільською радою не приймалося жодних рішень про делегування виконавчому комітету повноважень сільської ради в частині розпорядження комунальним майном і такими повноваженнями виконавчий комітет не був наділений.

73. Зважаючи на вказані законодавчі положення та беручи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку що Надвірнянська міська рада, як правонаступник Назавизівської сільської ради, є належним відповідачем у даних спірних правовідносинах.

74. Виходячи з аналізу частини 2 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Надвірнянська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади, у межах повноважень, визначених Конституцією України та іншими законами.

75. Відтак, в обґрунтування наявності права на звернення до суду у якості позивача прокурор зазначив, що орган уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, який би набув статусу позивача, відсутній, оскільки особа, яка наділена територіальною громадою відповідними повноваженнями, у даному випадку виступає у якості відповідача.

76. Суд з`ясував, що у справі, що розглядається, наявні виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді в якості позивача, оскільки Назавизівська сільська рада прийняла спірне рішення та є стороною спірного договору, а також не вживала заходів претензійно-позовного характеру щодо його розірвання; правонаступником Назавизівської сільської ради є Надвірнянська міська рада, та відповідно є відповідачем у справі. При цьому, Надвірнянська міська рада є органом уповноваженим здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах. Таким чином подання позову прокурором в інтересах держави є обґрунтованим.

77. Отож, суд встановив, що на виконання частин 3 - 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор навів достатні підстави для представництва інтересів держави та для звернення з позовом до суду.

Щодо суті спору.

78. Спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про оренду державного та комунального майна", Законом України "Про приватизацію державного майна", Законом України "Про освіту".

79. За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

80. Суд встановив, що на підставі рішення виконавчого комітету Назавизівської сільської ради від 12.02.2013 № 14 вирішено укласти з ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" договір оренди на приміщення площею 6, 45 м. кв. для надання послуг фіксованого зв`язку, що знаходиться по вул. Грушевського, 53, в с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, терміном на 2 роки 11 місяців з 11.02.2013 по 31.12.2015. Рішенням також передбачено встановлення орендної плати в розмірі 64 грн. 50 коп. щомісячно.

81. Згідно вказаного рішення між ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" та Назавизівською сільською радою укладено договір оренди майна № 199/27-13 від 12.02.2013 (далі - Договір).

82. Відповідно до пункту 1.1. договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування приміщення, яке розташоване в с. Назавизів, Надвірнянського району, загальною площею 6, 45 кв. м. вартість якого становить 64, 5 грн., (без ПДВ) для розміщення в ньому АТС.

83. Пунктом 11.1. договору визначено, що останній діє з 12 лютого 2013 року до 31 грудня 2015 року.

84. Пунктом 2.1. договору передбачено, що передача Орендарю майна в користування здійснюється одночасно з підписанням сторонами Договору та Акту приймання - передачі (додаток № 1) вказаного в п. 1.1. майна, але не пізніше 3-х днів з моменту їх підписання.

85. Відповідно до акту прийому-передачі від 12.02.2013 Назавизівська сільська рада передала, а ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" прийняв об`єкт оренди, тобто частину приміщення загальноосвітньої середньої школи в с. Назавизів, по вул. Грушевського, 53, загальною площею 6, 45 м. кв.

86. Відповідно до статті 143 Конституції України, частини 2 статті 327 Цивільного кодексу України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

87. Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

88. Відповідно до частини 5 статті 16 вказаного закону, від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

89. У підпункті 1 пункту "а" статті 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

90. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення (п. п. 1 п. "а" ст. 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

91. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2019 у справі за позовом Надвірнянської місцевої прокуратури в інтересах Назавизівської сільської ради до ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" про зобов`язання повернути Назавизівській сільській раді нежитлове приміщення Назавизівської ЗОШ І-Ш ступенів, площею 6, 45 м. кв. шляхом підписання акту прийому-передачі, встановлено, що строк дії договору було продовжено на той самий строк, на який він був укладений, тобто на 1 053 дні до 18.11.2018, а в подальшому термін дії був продовжений до 06.10.2021 оскільки відповідач продовжував користуватися приміщенням, сплачував оренду плату, а жодна із сторін не повідомляла іншу про намір припинити орендні правовідносини. Також, вказаним рішенням суду встановлено, що відповідач отримав у строкове платне користування частину приміщення, площею 6, 45 кв. м. яке розташоване у приміщенні Назавизівської загально-освітньої школи І-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області. Вказане рішення господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2019 у справі № 909/875/19 набрало законної сили - 17.12.2019.

92. При цьому, суд звертає увагу, що частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, вказана частина статті вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер (обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ). Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

93. Згідно з витягом про державну реєстрацію права власності № 28448083 від 21.12.2010 власником приміщення школи за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Назавизів, вул. Грушевського (вулиця 1 Травня), буд. 53, є територіальна громада с. Назавизів в особі Назавизівської сільської ради (а. с. 43).

94. Відтак, суд дійшов висновку, що право розпоряджатися приміщенням Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області належить Надвірнянській міській раді, як правонаступнику Назавизівської сільської ради та власнику майна.

Щодо визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету.

95. Відповідно до статті 2 Закону України "Про освіту" (тут і далі за текстом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; втратив чинність у зв`язку з прийняттям 05.09.2017 Закону України "Про освіту" № 2145-VIII), завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загально-культурної підготовки громадян України.

96. Частиною 2 статті 18 Закону України "Про освіту" визначено, що заклади освіти, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного закладу освіти.

97. Відповідно до статті 28 Закону України "Про освіту", система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

98. Структура освіти включає, зокрема, загальну середню освіту (стаття 29 Закону України "Про освіту").

99. Згідно зі статтею 9 Закону України "Про загальну середню освіту" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загальноосвітніх навчальних закладів належать у тому числі школи І-ІІІ ступенів.

100. Фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання (частини перша та четверта статті 61 Закону України "Про освіту").

101. При цьому частиною першою статті 63 Закону України "Про освіту" передбачено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством, а в частині п`ятій цієї статті встановлено, що об`єкти освіти і науки, що фінансується з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов`язані з навчальним та з науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

102. Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти (аналогічний правовий висновок про застосування норм права викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 906/164/17 та у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 906/143/17, від 10.10.2018 у справі № 917/1934/17).

103. У підпункті 2 пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вказано, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується в навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

104. Крім того, пунктом 3.19. Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14 серпня 2001 року № 63 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов`язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

105. Отже, виходячи зі змісту вищенаведених правових положень, як додаткові джерела фінансування навчальних закладів законом передбачається можливість залучати, у тому числі, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання. Проте надання в оренду таких приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не задіяні, дозволяється лише для їх використання, пов`язаного з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

106. Приписами частини 5 статті 63 Закону України "Про освіту" встановлено, що об`єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов`язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

107. Абзацом 11 пункту "б" частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації, крім іншого, і об`єкти освіти, крім навчальних закладів, майно яких вноситься до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

108. Отже, приміщення Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області передане в оренду Акціонерному товариству "Укртелеком" всупереч забороні, встановленій чинним законодавством, оскільки спірне майно передано для розміщення в ньому АТС, тобто для діяльності, не пов`язаної з навчально-виховним процесом Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів.

109. З огляду на це, спірне приміщення навчального закладу використовується не за освітнім призначенням та в цілях, не пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу.

110. В силу приписів частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

111. Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

112. З наведеного убачається, що підставами для визнання незаконним акта органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 927/580/19, від 14.01.2020 у справі № 910/15058/18, від 15.01.2020 у справі № 925/361/19, від 05.12.2019 у справі № 914/73/18.

113. Отже, наведені вище обставини та правові норми є підставою для визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Назавизівської сільської ради від 12.02.2013 № 14 "Про укладення договору оренди на приміщення".

Щодо визнання недійсним договору про оренду нежитлового приміщення.

114. Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

115. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

116. Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

117. Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

118. Згідно з частиною 1 статті 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

119. Правова позиція з приводу наявності підстав для визнання недійсним договору щодо передачі в оренду об`єкта освіти, який використовується для цілей, не пов`язаних з освітнім процесом та освітньою діяльністю, викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 902/653/17, від 15.06.2018 у справі № 906/164/17, від 09.08.2018 у справі № 922/2686/15.

120. Отже, виходячи з вищевикладеного, спірний договір № 199/27-13 від 12.02.2013 про оренду нежитлового приміщення загальною площею 6, 45 м. кв. розташованого в приміщенні Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області, за адресою: вул. Грушевського, 53, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, поштовий індекс 78425, укладений з порушенням вимог частини 5 статті 63 Закону України "Про освіту", пункту 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 № 63, підпункту 2 пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності", у зв`язку із чим підлягає визнанню недійсним за приписами статей 203, 215 Цивільного кодексу України, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства.

Щодо зобов`язання звільнити та передати нежитлове приміщення за актом прийому-передачі Надвірнянській міській раді.

121. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, бо у стані, який було обумовлено в договорі.

122. Згідно із частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту, як правило, договір найму припиняється.

123. Як визначено частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

124. Внаслідок визнання недійсним договору № 199/27-13 від 12.02.2013 про оренду приміщення загальною площею 6, 45 м. кв. розташованого в приміщенні Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області, у орендаря за вказаним договором - Акціонерного товариства "Укртелеком" відсутні в подальшому правові підстави для користування зазначеним об`єктом оренди, а відтак відповідач зобов`язаний його звільнити та повернути Надвірнянській міській раді в порядку і на умовах, які встановлені законом.

Щодо заяви про застосування строку позовної давності.

125. Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

126. Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

127. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

128. Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України і вирішити питання про наслідки такого спливу.

129. Частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого о органу.

130. Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

131. Відповідно до абзацу 2 пункту 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 роз`яснено, що у разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор, позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

132. Таким чином, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

133. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про час порушення) чинники.

134. За змістом вказаних норм для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про такі обставини.

135. З урахуванням того, що прокурор у даній справі с самостійним позивачем, то строк звернення до суду за захистом інтересів держави необхідно обраховувати з дня, коли саме прокурору стало відомо про порушене право.

136. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду в разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 362/44/17).

137. Надвірнянською місцевою прокуратурою у лютому місяці 2019 року, в ході вивчення стану додержання вимог законодавства щодо захисту інтересів держави у сфері охорони дитинства з питань, пов`язаних із розпорядженням та використанням майна навчальних закладів на території Надвірнянського району Івано-Франківської області, встановлено, що рішенням виконавчого комітету Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 12.02.2013 № 14 вирішено укласти з ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" договір оренди на приміщення площею 6, 45 м. кв. для надання послуг фіксованого зв`язку, що знаходиться по вул. Грушевського, 53, в с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, терміном на 2 роки 11 місяців з 11.02.2013 по 31.12.2015.

138. Судом встановлено, що на запит прокурора щодо використання майна закладів освіти Назавизівська сільська рада листом № 02-23/35 від 13.02.2019 повідомила, що філія ПАТ "Укртелеком" орендує приміщення площею 6, 45 м. кв., яке знаходиться в приміщенні Назавизівської ЗОШ І-ІІІ ступенів навчання, а також долучила до нього відповідні копії документів, в тому числі рішення виконавчого комітету та договору. Як вбачається з проставленого на зазначеному листі штампу останній отримано Надвірнянською місцевою прокуратурою 14.02.2019 (а. с. 45).

139. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Богдель проти Литви", ЄСПЛ підтримав позицію Верховного Суду Литви відносно початку перебігу строку давності, а саме - якщо справа стосувалася держави, то позовна давність починається із дня, коли відповідний орган "здобув достатні докази для того, щоб довести, що публічний інтерес було порушено".

140. Як зазначалося вище, необхідні для виявлення порушень норм законодавства документи прокурором одержано на підставі отриманого Надвірнянською місцевою прокуратурою 14.02.2019 листа Назавизівської сільської ради № 02-23/35 від 13.02.2019, тобто саме з цього часу прокурор здобув докази на підтвердження своєї правової позиції у спорі, а отже набув можливість звернутися із відповідним позовом до суду за захистом порушеного права.

141. З позовною заявою прокурор звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області у червні 2021 року, тобто без пропущення строку позовної давності, а тому відсутні правові підстави для його застосування до спірних правовідносин.

142. Згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

143. Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

144. Приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновок суду.

145. Таким чином, здійснюючи системний аналіз положень чинного законодавства України та наведених правових позицій Верховного Суду, а також, як вбачається з встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати.

146. За подання позову сплачено судовий збір у розмірі 6 810, 00 гривень (платіжне доручення від 16.06.2021 № 1145).

147. Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 6 810, 00 покладається на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов керівника Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області до Надвірнянської міської ради, Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Назавизівської cільської ради, визнання недійсним договору оренди та зобов`язання звільнити та повернути майно - задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Назавизівської сільської ради від 12.02.2013 № 14 "Про укладення договору оренди на приміщення".

3. Визнати недійсним договір № 199/27-13 від 12.02.2013 про оренду нежитлового приміщення загальною площею 6, 45 м. кв. розташованого в приміщенні Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області, за адресою: вул. Грушевського, 53, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, поштовий індекс 78425.

4. Акціонерному товариству "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звільнити нежитлове приміщення площею 6, 45 м. кв., що знаходиться згідно акту приймання - передачі в приміщенні Назавизівської загальноосвітньої школи I-III ступенів Надвірнянського району Івано-Франківської області, за адресою: вул. Грушевського, 53, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, поштовий індекс 78425 та передати його за актом прийому-передачі Надвірнянській міській раді.

5. Стягнути з Надвірнянської міської ради (вул. Гетьмана Мазепи, буд. 29, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78400; ідентифікаційний код: 04054257) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Ґрюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76015; ідентифікаційний код: 03530483; рахунок (IBAN) UA 4003924, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача МФО 82172) судовий збір в сумі 3 405, 00 гривень (три тисячі чотириста п`ять гривень).

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

7. Стягнути з Акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т. Шевченка, буд. 18, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код: 21560766) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Ґрюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76015; ідентифікаційний код: 03530483; рахунок (IBAN) UA 4003924, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача МФО 82172) судовий збір в сумі 3 405, 00 гривень (три тисячі чотириста п`ять гривень).

8. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

9. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

10. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

11. Повний текст рішення складено 16.11.2021.

Суддя В. В. Михайлишин