СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 листопада 2021 року м. Харків Справа № 922/3208/19

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

Суддя Ільїн О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх. №3483Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2021 року (повний текст підписано 18.10.2021, суддя Н. Кухар) по справі №922/3208/19

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс", м. Харків

про стягнення 7 357 430,52 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2021 року (повний текст підписано 18.10.2021, суддя Н. Кухар) по справі №922/3208/19 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс" про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено; призначено у справі №922/3208/21 судову земельно-технічну експертизу. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс" про призначення судової оціночно-земельної експертизи задоволено; призначено у справі № 922/3208/21 судову оціночно-земельну експертизу. Провадження у справі №922/3208/21 зупинено.

Харківська міська рада з вказаною ухвалою суду не погодилась, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та справу направити для розгляду до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Також, заявник просив продовжити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, тобто наразі 2270,00 грн.

Зазначені вимоги процесуального закону заявником не виконані, до матеріалів справи доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не додано.

Натомість, апелянтом додано до апеляційної скарги клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

У відповідності до статті 8 Закону України Про судовий збір суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, законодавець чітко визначив умови, за якими суд може відстрочити сплату судового збору.

З аналізу змісту ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що умови, визначені у п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, які перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, законодавець визначив вичерпний перелік видів предмету позову, коли така умова може застосовуватись, - виключно у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, є вичерпним.

Таким чином, положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. З ч. 1 ст. 8 цього ж Закону можуть бути застосовані до юридичної особи тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18.

Наведені позивачем в апеляційній скарзі обставини щодо розпорядження бюджетними коштами до вказаного переліку умов для відстрочення сплати судового збору не входять. Так само, предмет позову у справі №922/3208/19 не збігається з наведеними у п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону. Посилання позивача на п. 2.4 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України також є безпідставним, виходячи з того, що у п. 1.1 вказаного Порядку зазначено, що його розроблено з метою забезпечення здійснення контролю органами Державної казначейської служби України при взятті бюджетних зобов`язань розпорядниками і одержувачами коштів державного та місцевих бюджетів, які перебувають на казначейському обслуговуванні, удосконалення механізмів використання бюджетних коштів та управління бюджетними коштами.

При цьому, згідно п. 1.4 цього Порядку, бюджетне фінансове зобов`язання - це зобов`язання розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) сплатити кошти за будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду відповідно до законодавства.

Отже, положеннями статті 8 Закону України Про судовий збір не передбачено звільнення від сплати судового збору чи розстрочення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав, наведених у апеляційній скарзі.

За статтею 129 Конституції України господарські суди, здійснюючи свої конституційні обов`язки, повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, враховуючи положення статті 129 Конституції України та вимоги Закону України Про судовий збір, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в т.ч. і у питанні щодо розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що наведені апелянтом обставини не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, клопотання Харківської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду задоволенню не підлягає.

Окрім того, через канцелярію суду від представника відповідача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача, в якому відповідач просив суд залишити апеляційну скаргу без руху, зобов`язати апелянта надати Східному апеляційному господарському суду докази сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку частини першої статті 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Отже, відсутність доказів сплати судового збору у встановленому Законом України Про судовий збір розмірі, унеможливлює суд відкрити апеляційне провадження у справі, ці обставини є підставою для залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу з наданням апелянту строку для усунення встановлених судом недоліків протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали шляхом надання доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За приписами частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо заявником не будуть усунуті недоліки в строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута заявникові.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 123, 174, 234, 254, 255, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України та Законом України Про судовий збір, суддя - доповідач,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Харківської міської ради на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2021 року по справі №922/3208/19 залишити без руху.

2. Заявнику апеляційної скарги усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

3. Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися не поданою і підлягає поверненню заявнику.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Ільїн О.В.