ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року м.Дніпро Справа № 912/3845/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Федоров З.Ф. (в режимі відеоконференції) адвокат, ордер серії ВА №1014580 від 06.05.2021 р.;

інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлені судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 (повний текст складено 12.04.2021 суддя Тимошевська В.В.) та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.04.2021 (повний текст складено 19.04.2021 суддя Тимошевська В.В.) у справі №912/3845/20

за позовом Фермерське господарство "Каір Агро", 26232, Кіровоградська область, Маловисківській район, с. Злинка, вул. Жовтнева, 55

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець", 26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45

третя особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Новомиргородський Елеватор», Кіровоградська область, Новомиргородський р-н, місто Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45

про повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Фермерське господарство "Каір Агро" (далі - ФГ "Каір Агро", позивач) звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" (далі - ТОВ "ТД "Творець", відповідач) про зобов`язання повернути зерно соняшник у кількості 32 420 кг з якісними властивостями: вологість 8,0%, смітна домішка 3,0%, яке зберігалося у Відповідача на підставі договору складського зберігання та відвантаження зерна № 16 від 21.07.2020р.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 у справі №912/3845/20 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" повернути Фермерському господарству "Каір Агро" зерно соняшнику в кількості 32 420 кг з якісними властивостями: вологість 8,0%, смітна домішка - 3,0%. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на користь Фермерського господарства "Каір Агро" 6 759,57 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що укладений між сторонами у відповідності до вимог ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України Договору складського зберігання та відвантаження зерна № 16 від 21.07.2020 є за своєю правовою природою договором складського зберігання зерна, що не заперечено сторонами під час розгляду справи.

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.04.2021 у справі №912/3845/20 заяву Фермерське господарство "Каір Агро" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на користь Фермерського господарства "Каір Агро" 23 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 обгрунтована наступним:

- підпис на договорі зберігання № 16 між Відповідачем і Позивачем замість керівника Позивача - Калашнікової І. П., яка прописана у реквізитах договору як керівник ФГ «Каір Агро» поставив громадянин Калашніков А. І. Отже, договір від імені Позивача підписаний неуповноваженою на відповідні дії особою.

- оскільки відповідач не приймав від Позивача спірне майно, а також зважаючи на те, що складські квитанції попереднім зберігачем не погашені, у нього не було юридичних підстав видавати складські документи на вказане в позові майно. Оскільки складські документи не видавались, письмова форма договору складського зберігання зерна не є дотриманою.

- за змістом спірного договору сторонами не визначено ні ціни, ні вказано на безоплатний характер, що свідчить саме про недосягнення згоди і непогодження ціни договору.

- не можна погодитись із висновком суду про те, що Відповідач самостійно визначив ціну договору, яка була погоджена Позивачем і ним оплачена.

- Не свідчать про укладання договору і посилання суду першої інстанції на складені рахунок № 59 від 31.07.2020, акт надання послуг № 5 від 31.07.2020, зареєстровану податкову накладну, що висновком суду свідчать про часткове виконання договору та спростовує твердження Відповідача про неукладеність договору.

- між сторонами не виникло жодних правовідносин за спірним договором, а складені після цього документи не спростовують цього. Так, вказані судом документи були складені не на виконання спірного договору, а за фактом відвантаження залишків зерна внаслідок незаконної діяльності ПрАТ «Новомиргородський елеватор», а посилання в них на договір є нічим іншим, як помилкою та необізнаністю бухгалтерських працівників щодо юридичних наслідків подібних дій.

- судом при винесенні рішення зважено на первинні документи, які на його думку підтверджують укладання Відповідачем договору, проте ігнорується відсутність первинних документів, які підтверджують господарську операцію отримання зерна, його перевантаження, перевезення і поклажі з ПрАТ «Новомиргородський елеватор» до ТОВ «ТД «Творець» і факт укладання договору зберігання.

- враховуючи, шо до 30.04.2019 р. діяв договір зберігання укладений між Позивачем і ПрАТ «Новомиргородський елеватор», а спірне майно після зняття арешту і закінчення дії договору не поверталось, це унеможливлює поширення дії договору між Позивачем і Відповідачем на спірне майно, спростовує навність відносин між сторонами спору, що проігноровано судом і на його думку не суперечить ч. 3 ст. 631 ЦК.

- суд першої інстанції суперечить сам собі у приведених у рішенні висновків, оскільки в одній частині (стр. 7) посилається на управління майном в якості підтвердження укладання договору зберігання, а в іншій (стр. 6) відхиляє посилання Відповідача про отримання ним плати за понесені витрати, аргументуючи це тим, що Відповідач не є управителем майна, на яке накладено арешт в кримінальному провадженні, в розумінні Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", а тому не зобов`язано було забезпечувати збереження такого майна та в подальшому вимагати відшкодування понесених витрат. Тим самим, суд робить довільні припущення і наводить самостійні висновки у справі.

- За змістом рішення суду, він у своїх висновках вказує на те, що договір не є недійсним, в той час, як Відповідач на спростування позовних вимог, вказує, що спірний договор є неукладений, що відрізняється за своєю суттю і правовою природою.

- Відповідач не вимагав відшкодування понесених витрат, а Позивач сплатив їх добровільно, що підтверджується ним у заявах по суті спору. Окрім того, зазначені витрати мали місце не внаслідок надання послуг зі зберігання, є об`єктивно понесеними Відповідачем після набуття ним права власності на нерухоме майно і полягали у обробці зерна, щоб останнє не псувалось і не псувало майна Відповідача, третіх осіб, заробітній платі працівникам, комунальних витратах, витратах на відвантаження залишків Позивачу тощо. При цьому, Позивач за змістом власних заяв не заперечував проти суті і розміру відповідних витрат.

- договір зберігання № 46 між Позивачем і ПрАТ «Новомиргородський елеватор», як і складські квитанції, видані на підставі укладення договору, зі сторони ПрАТ «Новомиргородський елеватор» підписані Калашниковим А. І., який прийняв зерно ФГ «Каір Агро» на зберігання від імені ПрАТ «Новомиргородський елеватор». Громадянин Калашников при цьому, не повернувши Позивачу майно, виступив свідком проти Відповідача у справі. Також, всупереч положенням чинного законодавства громадянин Калашніков поставив підпис замість керівника ФГ «Каір Агро» і на договорі із Відповідачем.

- Відповідач наголошував на тому, що після повернення залишків майна Позивачу, жодних інших залишків зерна соняшника в нього ні фізично, ні фактично, ні юридично немає і повертати більше немає чого. Проте зазначена обставина, поряд з іншими, також залишена судом без уваги.

Апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від15.04.2021 обгрунтована наступним:

- Позивач мав всі можливості подати дані докази разом зі своєю позовною заявою, але цього не зробив.

- Позивач знав про чіткий розмір цих витрат - 23 200 грн. ще до відкриття провадження у справі.

- апелянт не погоджується із розміром суми витрат на правничу допомогу, вважає її надмірною та такою, що не відповідає складності справи, фактичним обставинам справи.

- докази подані з порушенням строків, визначених Законом, тож не повинні прийматись Судом до уваги, а без них - стягнення цих витрат не є законним.

- як вбачається із наданих документів, представник Позивача підготував Детальний розрахунок - вже за фактом наданих послуг, «підігнавши» суму під якісь послуги, при цьому ціни зазначені в ньому є необґрунтовані, не підтверджені кількістю витраченого часу, не відповідають усталеній практиці, є неспівмірними з участю представника у справі та не є повністю необхідними, а вказані суми є завищеними.

- копія угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги від 06.08.2020 року, копія додаткової угоди № 2 від 23.09.2020 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 116 від 27.11.2020 року, згідно зі ст. 126 ГПК не повинні були прийматися судом до уваги взагалі.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Фермерське господарство "Каір Агро" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 зазначає, що:

- Відповідач зберігав зерно та відвантажив його частину на вимогу Позивача. У свою чергу, Позивач отримав частину зерна та оплатив кошти за його зберігання та відвантаження.

Усі обставини підтверджені належними і допустимими доказами та свідчать, що сторони не перебувають на стадії укладення договору, коли можливе визнання договору неукладеним. Сторони частково виконали умови Договору і спір виник щодо належного виконання іншої частини Договору.

- законодавство не пов`язує факт неукладеності договору із відсутністю у ньому ціни. Правовим наслідком відсутності ціни у договорі с застосування до його умов звичайних цін за аналогічні товари і послуги.

- договір був укладений 21.07.2020 і зерно вже півтора роки перебувало на зберіганні у Відповідача. Укладенням договору сторони підтвердили факт цього зберігання і врегулювали відносини, які виникли між ними до підписання договору.

Умови договору не передбачають обов`язкове складення складських документів або підписання сторонами акту прийняття зерна Відповідачем на зберігання. Це пояснюється тим, що зерно вже півтора роки перебувало на складі у Відповідача і договорі сторони двічі констатували факт, що зерно вже перебуває на зберіганні.

- Позиція Відповідача, що між сторонами не існувало договірних відносин, а він просто відвантажив залишки зерна, спростовується належним документальним оформленням самим Відповідачем виконання Договору.,

Документи, які оформлював Відповідач свідчать, що ним здійснювались послуги по зберіганню, а не лише відвантаженню зерна Позивачу.

- твердження, що необізнаність бухгалтерських працівників призвела складення цих документів є абсолютно необгрунтованим і спростовується вище вказаними документами, які підписані керівником.

У зв`язку з вищевикладеним, між сторонами даної справи існували господарські відносини на підставі Договору, відбулось часткове виконання його умов, але Відповідач намагається уникнути повного виконання своїх обов`язків за Договором та посилається на нічим не підтверджені припущення про його неукладеність.

- Позивач, враховуючи правові висновки Верховного Суду, надав як доказ податкову накладну у сукупності з іншими доказами. А тому твердження Відповідача, що податкова накладна не може бути єдиним доказом повністю спростовуються наявністю сукупності доказів, які складав саме Відповідач.

- Таким чином, усі судові рішення, на які посилається Відповідач були ухвалені у справах з принципово іншими фактичними обставинами, а тому не можуть бути застосовані у даній справі.

Фермерським господарством "Каір Агро" не надано відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.04.2021 у встановлений судом строк, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою суду від 20.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 у справі №912/3845/20. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.05.2021 о 12:40 годин.

Від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 19.05.2021 в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 30.04.2021 судове засідання призначене на 19.05.2021 на 12:40 ухвалено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Від представника позивача надійшло клопотання про судовому засіданні 19.05.2021 в режимі відеоконференції з забезпеченням її проведення зокрема у Господарському суді Кіровоградської області .

Ухвалою суду від 11.05.2021 судове засідання 19.05.2021 на 12:40 год., ухвалено проводити у режимі відеоконференції з Господарським судом Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 11.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.04.2021 у справі №912/3845/20. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.05.2021 о 12:50 годин.

Ухвалою суду від 19.05.2021 приєднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.04.2021 для сумісного розгляду до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 у справі №912/3845/20. В судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2021 на 12:20 годин, ухвалено проводити в режимі відеоконференції з Господарським судом Кіровоградської області.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1647/21 від 07.07.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Подобєда І.М.

Ухвалою від 07.07.2021 вищезазначеною колегією суддів прийнято справу №904/2344/19 до свого провадження.

Ухвалою суду від 07.07.2021 залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство «Новомиргородський Елеватор» (26000, Кіровоградська область, Новомиргородськийр-н, місто Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45, ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача. Зобов`язано Фермерське господарство "Каір Агро" спрямувати на адресу Приватного акціонерного товариства «Новомиргородський Елеватор» копію позовної заяви з додатками у справі №912/3845/20 докази чого надати суду. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" спрямувати на адресу Приватного акціонерного товариства «Новомиргородський Елеватор» копію апеляційної скарги з додатками у справі №912/3845/20 докази чого надати суду. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від15.04.2021 у справі №912/3845/20 відкладено на 30.08.2021 на 12:00 год. Судове засідання ухвалено проводити у режимі відеоконференції.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М., на підставі розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату суду №2573/21 від 30.08.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.

Ухвалою від 30.08.2021 вищезазначеною колегією суддів прийнято справу №904/2344/19 до свого провадження.

30.08.2021 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від15.04.2021 у справі №912/3845/20 відкладено на 11.10.2021 на 12:00 годин. Надано відповідачу можливість подати до суду апеляційної інстанції відповіді на визначені питання. Судове засідання ухвалено проводити у режимі відеоконференції з Господарським судом Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 01.11.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.11.2021 до 12:00 год. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" спрямувати на адресу Фермерського господарства "Каір Агро" та Приватного акціонерного товариства «Новомиргородський Елеватор» копію пояснень з додатками у справі №912/3845/20 докази чого надати суду. Судове засідання вирішено проводити у режимі відеоконференції з Господарським судом Кіровоградської області.

Представники та відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися. Про дату час і місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №700, яке повернулося з адреси Приватного акціонерного товариства «Новомиргородський Елеватор» (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45, ) з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою/ не існує».

Відповідно до даних безкоштовного запиту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45, є юридично адресою ПрАТ «Новомиргородський Елеватор».

29.10.2021 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Беручи до уваги, що неявка представників не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників відповідача та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

01.11.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

12.09.2018 між Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" (зерновий скла) та ФГ "Каір Агро" (поклажодавець) укладено договір складського зберігання зерна № 46, на виконання умов якого позивачем передано, а ПрАТ "Новомиргородський елеватор" прийнято 87 560 кг зерна соняшника 2018 року врожаю (том 1 а.с. 9-11).

На вказане зерно, прийняте на зберігання, оформлено складські квитанції на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018, № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018 (том 1 а.с. 12, 13).

Місцем зберігання зерна є територія елеватора, який розташовано за адресою: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45.

Згідно пункту 7.1. договору складського зберігання зерна № 46 від 12.09.2018, строк зберігання зерна становить до 30.04.2019.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що зберігання зерна понад строк, встановлений цим договором, можливо тільки за взаємною домовленістю сторін шляхом укладення додаткової угоди.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2020 у справі № 757/58353/19-к (том 1 а.с. 14-16) слідує, що 08.02.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/5808/19-к в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000087, накладено арешт на зернові, круп`яні та олійні культури, які перебувають на території ПрАТ "Новомиргородський елеватор" за адресою: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вулиця Залізнична 45.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.02.2020 у справі № 757/58353/19-к задоволено клопотання ФГ "Каір Агро" та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2019 на соняшник некласний в кількості 87 560 кг, який належить ФГ "Каір Агро" і перебуває на території ПрАТ "Новомиргородський елеватор" за адресою Кіровоградська область, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, 45.

Ухвалено Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повернути майно, арешт якого скасовано, власнику - ФГ "Каір Агро".

21.07.2020 між ТОВ "ТД "Творець" (Зерновий склад) та ФГ "Каір Агро" (Поклажодавець) підписано договір складського зберігання та відвантаження зерна № 16 (далі - Договір, том 1 а.с. 17).

Договір складського зберігання та відвантаження зерна № 16 від 21.07.2020 підписано керівниками сторін та скріплено печатками.

31.07.2020 між ТОВ "ТД "Творець" та ФГ "Каір Агро" оформлено Акт надання послуг № 55, відповідно до якого ТОВ "ТД "Творець" надано позивачу послуги по зберігання та відвантаженню соняшника в кількості 55,14 т на загальну суму 75 027,90 гр з ПДВ (том 1 а.с. 18).

За своїм змістом Акт містить посилання на Договір зберігання та відвантаження № 16.

Акт підписано керівниками і скріплено печатками ТОВ "ТД "Творець" та ФГ "Каір Агро".

ТОВ "ТД "Творець" оформлено розрахунок плати за зберігання за період з 07.02.2019 по 31.07.2019 (том 1 а.с. 20).

31.07.2020 ТОВ "ТД "Творець" виставлено рахунок на оплату № 59 на суму 75 027,90 грн, який оплачено ФГ "Каір Агро" згідно платіжного доручення № 5 від 06.08.2020 (том 1 а.с. 19, 21).

05.08.2020 ФГ "Каір Агро" направлено на адресу ТОВ "ТД "Творець" заяву про відвантаження на виконання пункту 6.1. Договору № 16 складського зберігання та відвантаження зерна від 21.07.2020 залишку зерна соняшника загальною кількістю 32 420 кг (том 1 а.с. 23, 24).

21.09.2020 ФГ "Каір Агро" направив на адресу ТОВ "ТД "Творець" претензію про відвантаження на виконання Договору № 16 складського зберігання та відвантаження зерна від 21.07.2020 залишку зерна соняшника загальною кількістю 32 420 кг та надання рахунку на оплату вартості зберігання і відвантаження (том 1 а.с. 25, 26).

Згідно копії нотаріально посвідченої заяви свідка гр. Калашнікова Анатолія Івановича від 27.11.2020, зазначено, що вказана особа була присутньою при укладенні договору складського зберігання та відвантаження зерна № 16 між ФГ "Каїр Агро" та ТОВ "ТД "Творець". У заяві свідка викладено, зокрема, наступне: на момент укладення договору зерно соняшнику вже знаходилось за адресою: Кіровоградська область, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, 45, де здійснює свою діяльність ТОВ "ТД "Творець"; під час укладання договору керівник ТОВ "ТД "Творець" Куцевол С.О. повідомив, що на території його товариства знаходиться зерно соняшника в кількості 87 560 кг, власником якого є ФГ "Каїр Агро"; за словами Куцевол С.О. для відвантаження зерна, яке зберігається у ТОВ "ТД "Творець" необхідно укласти договір складського зберігання за період з 07.02.2019 по день відвантаження; це було необхідно для того, щоб ФГ "Каїр Агро" оплатило послуги та роботи зі зберігання та відвантаження зерна; в подальшому я особисто багаторазово звертався до Куцевол С . О. з приводу відвантаження залишку зерна у кількості 32 420 кг, однак, мені відмовляли без пояснення будь-яких причин; я пропонував надати мені можливість доступу до зерна для проведення огляду на підставі п. 3.1 договору № 16 від 21.07.2020, вказані звернення також залишись без будь-якого реагування.

В листі від 18.01.2021 № 41 Державним підприємством "Держреєстри України" повідомлено за запитом суду, що складські квитанції на зерно серії АЧ № 179606 та АЧ № 17974 зареєстровані в Основному реєстрі та є непогашеними (том 1 а.с. 188). До листа додано витяги з реєстру складських документів на зерно від 18.01.20201 щодо вказаних складських квитанцій (том 1 а.с. 189, 190).

06.08.2019 між ФГ "Каір Агро" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська фірма "Волосян Пільгуй і партнери" (Виконавець) укладено угоду про захист (представництво) та надання правової допомоги (том 2 а.с. 31).

23.09.2020 між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська фірма "Волосян Пільгуй і партнери" укладено додаткову угоду № 2 до угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги від 06.08.2019 (том 2 а.с. 32).

27.11.2020 Позивач оплатив Адвокатському об`єднанню "Адвокатська фірма "Волосян Пільгуй і партнери" 23 200,00 грн на підставі квитанції до прибуткового касового ордера № 116 (том 2 а.с. 33).

05.04.2021 сторони угоди підписали Акт виконаних робіт на підставі додаткової угоди № 2 від 23.09.2020 до угоди про захист (представництво) та надання правової допомоги від 06.08.2019 (том 2 а.с. 34), згідно якого надано наступні послуги:

- ознайомлення та правовий аналіз документів, наданих Клієнтом, які стосуються 32 420 кг зерна соняшника, яке знаходиться на зберіганні у ТОВ "Торговий дім "Творець" згідно договору складського зберігання та відвантаження зерна № 16 від 21.07.2020 - 1000,00 грн;

- збирання та аналіз додаткових доказів - 900,00 грн;

- аналіз актуальної судової практики у спорах про зобов`язання повернути майно - 500,00 грн;

- надання консультацій Клієнту щодо правової позиції у справі та узгодження правової позиції - 1000,00 грн;

- підготовка та подання до суду позову про зобов`язання повернути майно - 5 000,00 грн;

- підготовка та подання до суду відповіді на відзив - 1 500,00 грн;

- участь у судовому засіданні 05.01.2021 - 1 800,00 грн;

- підготовка та подання до суду клопотання про поновлення строку на подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи від 27.01.2021 - 1 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні 09.02.2021 - 1 800,00 грн;

- участь у судовому засіданні 15.02.2021 - 1 800,00 грн;

- участь у судовому засіданні 04.03.2021 - 1 800,00 грн;

- підготовка та подання до суду письмових додаткових пояснень від 14.03.2021 - 1 500,00 грн;

- участь у судовому засіданні 16.03.2021 - 1 800,00 грн;

- участь у судовому засіданні 02.04.2021 - 1 800,00 грн.

Загальна вартість виконаних послуг складає 23 200,00 грн.

До справи подано копію ордера на ім`я адвоката Федорова З.Ф. № 1009163 від 28.11.2020 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000018 від 29.05.2015 (том 1 а.с. 7-8).

ФГ "Каір-Агро" оплачено надані послуги у повному обсязі, що підтверджується квитанцією до видаткового касового ордера № 116 від 27.11.2020 на суму 23 200,00 грн (том 2 а.с. 33).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є матеріально правова вимога позивача про повернення Фермерському господарству «КАІР АГРО» зерна соняшнику в кількості 32 420 кг з якісними властивостями: вологість 8,0%, смітна домішка 3,0%.

В якості підстав позову, позивач посилається на укладання договору складського зберігання та відвантаження зерна № 16 від 21.07.2020р. за яким, відповідач підтвердив зберігання ним зерна на території ПрАТ "Новомиргородський елеватор" соняшника в кількості 87,560 кг, з яких за вимогою позивача було відвантажено лише 55 140 кг, тоді як залишок зерна в кількості 32 420 кг позивачеві зі зберігання відповідачем не повернуто.

Колегією суддів встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини :

12.09.2018 між Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" (зерновий склад) та ФГ "Каір Агро" (поклажодавець) укладено договір складського зберігання зерна № 46 (далі за текстом Договір зберігання № 46), на виконання умов якого позивачем передано, а ПрАТ "Новомиргородський елеватор" прийнято 87 560 кг зерна соняшника 2018 року врожаю (том 1 а.с. 9-11).

Згідно ст. ст. 173, 174, 179 Господарського кодексу України, господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань; господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 626, частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частинами 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

В ст. 957 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності. Договір складського зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.

Закон України "Про зерно та ринок зерна" встановлює, що зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. (ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону).

Зерновий склад - суб`єкт підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримав право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно; зерносховище - спеціально обладнане місце для зберігання зерна (приміщення, будівля тощо) (ст. 1 Закону).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про зерно та ринок зерна»

Договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

За договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна.

Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Зерно, прийняте на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, не може бути відчужене без правомірної передачі простого або подвійного складського свідоцтва.

Якщо договір складського зберігання зерна передбачає, що зерновий склад має право розпоряджатися ним (або його частиною), то відносини сторін базуються на правилах про позику. Порядок повернення зерна обумовлюється окремо в договорі його зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у договорі складського зберігання зерна. Якщо строк зберігання зерна договором складського зберігання зерна не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно до подання поклажодавцем вимоги про його повернення. (ст. 27 Закону).

Плата за зберігання зерна, строки її внесення встановлюються договором складського зберігання зерна. Договором складського зберігання зерна може бути передбачено безоплатне зберігання зерна. (ст. 28 Закону).

Зерновий склад зобов`язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством (ст. 32).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна»:

Зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів:

подвійне складське свідоцтво;

просте складське свідоцтво;

складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до державних стандартів.

Форма бланків складських документів на зерно, порядок їх випуску, передачі, продажу зерновим складам встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Зерно, прийняте на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, може бути предметом застави протягом строку зберігання зерна шляхом застави відповідного свідоцтва.

Зерновий склад повинен застрахувати зерно, прийняте на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, від ризиків випадкової загибелі, пошкодження або втрати за рахунок коштів поклажодавця.

На вимогу особи, яка здала зерно на зберігання, зерновий склад зобов`язаний виписувати окремі складські документи на зерно на будь-які частини зданого на зберігання зерна.

Нові складські документи на зерно видаються в обмін на раніше виписані.

Відносини, що виникають при обігу складських документів, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням встановлених цим Законом особливостей.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про зерно та ринок зерна»:

Якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На зерно, прийняте на зберігання за Договом зберігання № 46, оформлені складські квитанції на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018р., № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018р. Відповідно до складської квитанції АЧ № 179574 ПрАТ «Новомиргородький елеватор» прийняв на зберігання від Фермерського господарства «КАІР АГРО» зерно Соняшника некласного вагою 44540 кг, а за складською квитанцією № АЧ № 179506 від 10.10.2018р. ,відповідно, 43020кг. (том 1 а.с. 12, 13).

Відповідно до статті 45 Закону України «Про зерно та ринок зерна»:

Зернові склади ведуть реєстр складських документів на зерно.

Вимоги до реєстру складських документів на зерно та порядок його ведення визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання ухвали Суду від 05.01.2021р. по справі №912/3845/20, вх. №37 від 18.01.2021, щодо надання витягів з реєстру складських документів на зерно та зерно прийняте на зберігання, Державним підприємством "Держреєстри України" повідомлено суд, що витяги на складські квитанції на зерно серії АЧ №179506 та АЧ №179574. зареєстровані в Основному реєстрі та є не погашеними (а.с. 188-190).

Відповідно до витягів № 14756 з реєстру складський документів на зерно Фермерське господарство «КАІР АГРО» станом на 18.01.2021р. зберігає на ПрАТ Новомиргородський елеватор зерно соняшника (некласне) загальною вагою 43020кг за складською квитанцією АЧ179506 та 44540 кг за складською квитанцією АЧ179574, відповідно (т.1 а.с. 129,130).

Відповідно до статті 46 Закону України «Про зерно та ринок зерна»:

Після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - "погашено". Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис. Погашені складські документи зберігаються зерновим складом протягом трьох років.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про зерно та ринок зерна»:

Зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у договорі складського зберігання зерна.

Якщо строк зберігання зерна договором складського зберігання зерна не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно до подання поклажодавцем вимоги про його повернення.

Якщо строк зберігання зерна визначено моментом пред`явлення власником зерна вимоги про його повернення, зерновий склад має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від власника зерна забрати це зерно в розумний строк.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Як предмет договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

У частинах 1 і 4 статті 631 цього Кодексу передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

За загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 Цивільного кодексу України, стаття 202 Господарського кодексу України). Перелік цих підстав наведено у статтях 599 - 601, 604- 609 Цивільного кодексу України.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/9167/19.

Відповідно до розділу « 1.ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» Договору зберігання № 46:

1.1. Поклажодавець зобов`язується передати Зерновому складу плоди зернових, зернобобових та олійних культур (надалі - "зерно") за заліковою вагою в кількості, яка визначається по фактичній кількості зерна, що надійшло від Поклажодавця і засвідчується відповідними складськими документами, а Зерновий склад зобов`язується прийняти таке зерно для зберігання, при необхідності довести його до необхідних кондицій умов зберігання, на визначених цим договором умовах і в установлений строк повернути його Поклажодавцеві або особі, зазначеній, ним як одержувач у стані, передбаченому цим договором та законодавством.

1.2. Зерновий склад надає Поклажодавцю послуги по доведенню якості зерна до вимог, обумовлених Договором, і послуги зі зберігання зерна та виконує роботи для уникнення псування і втрати якості (далі по тексту «послуги», «роботи»). Такі послуги та роботи можуть надаватися (виконуватися) як за згодою Поклажодавця, так і без його згоди (у випадку, якщо надання таких послуг передбачено цим Договором, або їх не надання призведе до зниження якісних показників якості зерна).

Відповідно до пункту 3.1 Договору зберігання № 46 Зерновий склад , в тому числі, зобов`язаний:

- прийняти зерно за фізичною вагою та провести перевірку його якості;

- видати складські документи на зерно не пізніше наступного робочого дня після прийняття його на зберігання;

- зберігати зерно протягом строку, визначеного в договорі;

- повідомити на вимогу Поклажодавця про умови зберігання зерна;

- надати додаткові Послуги по сушінню та очистці зерна у разі невідповідності поставленого ні зберігання зерна вимогам базисних кондицій для зберігання;

- у разі виявлення пошкодження зерна повідомити Поклажодавця протягом десяти днів;

- забезпечити доступ Поклажодавця до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що зобов`язання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» визначені умовами Договору зберігання № 46 не припинилися в зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2020р. у справі № 912/2633/19, яка набрала законної сили :

«… 06.03.2018 між Публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" в забезпечення виконання грошових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінагро" за кредитним договором №НК 1851 від 06.03.2018 укладено іпотечний договір (а.с. 50-58, том 1).

Відповідно до пункту 1.2 іпотечного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" передає в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: комплекс будівель, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок під номером 45 (сорок п`ять), загальною площею 38119,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно 8…

…Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 17,6857 га за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, кадастровий номер: :50:061:0004, цільове призначення - для розміщення виробничої бази, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 018 від 27.02.2018…

… Згідно з абзацом 4 пункту 2.1 іпотечного договору стосовно предмету іпотеки укладено договір оренди нерухомого майна №0103/2018-1 від 01.03.2018 із Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" , терміном дії до 31.12.2020…

… 07.02.2019 між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" (Управитель) укладений договір управління нерухомим майном, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 407 (а.с. 64-69, том 1).

Згідно з пунктом 1.1 договору управління нерухомим майно Установник управління передав Управителю нерухоме майно, що є предметом Іпотеки відповідно до іпотечного договору, який посвідчено 06.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 568.

Метою управління елеватором є забезпечення сторонами цього договору його належного господарського використання відповідно до його цільового призначення, а також отримання доходів від його використання. Зокрема, для цього передбачається передання елеватора Управителем у користування іншими особами на підставі договорів оренди (пункт 1.5 договору управління нерухомим майном)

Відповідно до пункту 3.3.6. договору управління нерухомим майном Управитель діє без довіреності в межах прав та обов`язків, які визначені даним договором.

Управитель має право: володіти, користуватися елеватором у встановлених для нього чинним в Україні законодавством та цим договором межах; на відшкодування необхідних витрат, які виникли в процесі управління елеватором, за рахунок прибутків від його використання; самостійно, на власний розсуд, визначати умови оренди з діючим орендарем, в тому числі питання щодо дострокового припинення договору оренди (пункт 3.4 договору управління нерухомим майном).

Згідно з абзацом 3 пункту 1.10 договору управління нерухомим майном елеватор перебуває в оренді у Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", ідентифікаційний код за , відповідно до договору оренди нерухомого майна № 0103/2018-1 від 01.03.2018. Договір оренди містить умову щодо припинення договору оренди при зверненні стягнення на майно відповідно до умов Іпотечного договору на 10 (десятий) календарний день після направлення банком відповідного повідомлення на адресу орендаря про звернення стягнення на предмет іпотеки.

07.02.2019 між Акціонерним товариством "Таскомбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" підписаний акт приймання-передачі комплексу будівель, який знаходиться за адресою Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45 (а.с. 70-71, том 1).

Матеріалами справи підтверджується, що 01.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Складський комплекс "Новомиргород" (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Новомиргородський елеватор" (орендар) укладений договір оренди нерухомого майна № 0103/2018-1, за умовами якого орендодавець передає у строкове платне користування без права викупу об`єкт оренди (майновий комплекс, який знаходитися за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок під номером 45 комплекс, будівель, загальною площею 38119,7 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 17,6857 гектарів, кадастровий номер якої -:50:061:0004) з метою ведення господарської діяльності (а.с. 59-62, том 1).

Передача Об`єкта оренди орендареві здійснюється в момент підписання сторонами акту прийому-передачі об`єкту оренди (пункт 2.4. договору оренди).

За умовами пункту 2.8 договору оренди передача орендованого майна в оренду здійснюється разом із комунікаціями, які в ньому знаходяться (водо-, тепло-, газо-, електропостачання, каналізація).

Пунктом 3.1.9 договору оренди встановлено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати експлуатаційні платежі (тепло-, водопостачання, газопостачання, електроенергію, комунальні платежі, платежі, встановлені експлуатуючою організацією та інші обов`язкові платежі, які відраховуються на користь третіх осіб) в порядку і строки, передбачені цим договором.

Крім того, орендар має право самостійно укладати договори із комунальними службами та особисто сплачувати комунальні платежі за комунальні послуги на підставі укладених договорів. У разі укладення договорів про надання комунальних послуг на об`єкт оренди від імені Орендодавця, Орендар зобов`язується відшкодовувати витрати Орендодавця за такими договорами протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виставлення відповідного рахунку (пункт 3.2.8 договору оренди)…

… Об`єкт передається в оренду з дати підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди в строк до "31" грудня 2020 року (пункт 7.1 договору оренди)…

… Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" посилається на те, що для утримання елеватору, який знаходиться в управлінні за перше півріччя 2019 року витратило 692 248,48 гривень за комунальні послуги; оскільки, відповідач продовжує користуватися орендованими приміщеннями, тому управитель та банк мають право на стягнення заборгованості за утримання предмету іпотеки…

… Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" є управителем предмету іпотеки відповідно до іпотечного договору (елеватору), який перебуває в оренді у Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", ідентифікаційний код за , відповідно до договору оренди нерухомого майна №0103/2018-1 від 01.03.2018, про що безпосередньо зазначено у договорі управління майном. При цьому, за приписами частини 1 статті 1032 Цивільного установником управління є власник майна. Договір управління нерухомим майном від 07.02.2019 як установником управління підписаний Акціонерним товариством "Таскомбанк".

… метою управління елеватором є забезпечення сторонами цього договору його належного господарського використання відповідно до цільового призначення, а також отримання доходів від його використання. Зокрема, для цього передбачається передання елеватора Управителем у користування іншими особами на підставі договорів оренди (пункт 1.5 договору управління нерухомим майном). При цьому, Управитель має право самостійно, на власний розсуд, визначати умови оренди з діючим орендарем, в тому числі питання щодо дострокового припинення договору оренди (пункт 3.4 договору управління нерухомим майном)».

На питання «Чим, окрім договору управління нерухомим майном, який, відповідно до змісту мотивувальної частини Постанови Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2020р. у справі № 912/2633/19, укладено 07.02.2019р. між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" (Управителем) (а.с. 64-69, том 1 справи № 912/2633/19) передбачена можливість укладання Вами договору № 16 від 21.07.2020р. складського зберігання та відвантаження зерна?», відповідачем на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021р. надано відповідь наступного змісту:

«Можливість укладення договорів складського зберігання зерна передбачена Заном України «Про зерно та ринок зерна в Україні» та ст.ст.936 - 966 ЦКУ. Однак, цих норм, договір складського зберігання зерна - це «реальний договір», для визнання якого необхідний сам Факт передачі поклажодавпем товару на зберігання , а зберігач повинен виконувати свої обов`язки особисто.

Отже, можливості реально укласти Договір складського зберігання зерна № 16 від 21.07.2020 р. та розповсюдити його дію на період з 07.02.2019 року у Позивача і Відповідача не було, оскільки Договір на зберігання між Позивачем та ПрАТ «Новомиргородський елеватор» N 46 від 12.09.2018 року діяв до 30.04.2019 року, а складські квитанції № 236 та N 324 на передане за цим Договором зерно не погашені станом і на сьогоднішній день».

На питання « Чи відбулося 07.02.2020р. або в будь-яку іншу дату приймання Вами разом із комплексом будівель, які знаходилися за адресою Кіровоградська область Новомирівський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична будинок 45 від третіх осіб зерна, отриманого на зберігання Приватним акціонерним товариством «Новомиргородський елеватор» відповідно до складських квитанцій на зерно № 263 серії АЧ № 179506 та № 324 серії АЧ № 1 79574 (т. 1 а.с. 12, 13)?» , відповідачем на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021р. надано відповідь наступного змісту:

« Ні 07.02.2020 року, ні в будь-яку іншу дату Відповідач не приймав від Позивача або будь-яких третіх осіб зерно, що отримав на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» від Позивача відповідно до складських квитанцій на зерно N 263 серії АЧ № 179506 та N 324 серії АЧ № 179574. В свою чергу, ПрАТ «Новомиргородський елеватор» не передавав Відповідачу ніякого майна - і у матеріалах справи, в тому числі, відсутні докази (первинні документи) на отримання, фактичне повернення від попереднього зберігача і передачу (перевезення, перевантаження) зерна на ТОВ «ТД «Творець».» .

Позивач вищенаведені твердження відповідача не спростував.

Відповідно до даних безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «Новомиргородький елеватор» не припинено і не перебуває в статусі ліквідації.

Третя особа ПрАТ «Новомиргородький елеватор» зареєстрована за адресою: Україна, 26000, Кіровоградська область, Новомиргородський р-н, місто Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45. письмових пояснень на спростування вищенаведеного не надав.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З урахуванням позиції Відповідача, яка викладена ним в письмових поясненнях в порядку частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що станом на дату укладання Договору складського зберігання та відвантаження зерна № 16 від 21.07.2020р., відповідач не мав необхідного обсягу повноважень щодо розпорядження зерном, яке знаходилось на зберіганні у ПрАТ «Новомиргородький елеватор» за Договором збегіргання № 46 за складськими квитанціями на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018р. та № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018р..

Відповідно до частин 1, 3,4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України:

1. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказів передачі на зберігання відповідачу іншого, ніж зерно, передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородький елеватор» за Договором зберігання № 46 та за складськими квитанціями на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018р. та № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018р. у кількості 87 560,00 кг позивачем не надано.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

Верховний Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що найбільш вірогідним є те, що Відповідач 31.07.2020р. відвантажив Позивачу 55 140,00 кг зерна, за рахунок зерна, переданого на зберігання ПрАТ «Новомиргородький елеватор» за Договором зберігання № 46 та за складськими квитанціями на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018р. та № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018р. за відсутності відповідних повноважень щодо розпорядження цим зерном від ПрАТ «Новомиргородький елеватор».

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу :

« … складські документи є одним із способів підтвердження укладення договору складського зберігання, а не є визначальними при встановленні факту його укладання.

Наявність підписаного та скріпленого печатками письмово договору є належним дотриманням письмової форми договору складського зберігання.

Обов`язок по складенню складських документів законом покладено саме на зерновий склад, що прямо передбачено ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні»).

Позивач жодним чином не може вплинути та проконтролювати видання та належне оформлення Відповідачем складських документів. Тим більше, що Договір не передбачає будь-яких правових наслідків щодо видачі чи невидачі складських документів …» відхиляються судом як такі, що суперечать вищенаведеними нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів відхиляє помилкові доводи скаржника про те, що « Той факт, що Відповідач не виконав покладених на нього законом обов`язків щодо належного оформлення та видачі складських документів, не може бути підставою для застосування несприятливих наслідків по відношенню до Позивача. Так само, така бездіяльність Відповідача не може призводити до уникнення ним виконання обов`язків, взятих на себе за Договором.

Така позиція узгоджується також практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 05.12.2018 у справі № 916/270/18» відхиляються колегіє судів з огляду на те, що встановлені фактичні обставини, що формують зміст правовідносин у справах 916/270/18 та справі № 912/3845/20 є різними, у кожній з зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.

В постанові Верховного Суду від 28.10.2021р. у справі № 910/9851/20 викладено наступний правовий висновок: « … для правильного вирішення питання щодо належності відповідача необхідно встановити наявність у нього обов`язку відповідати за пред`явленим до нього позовом. Установлення факту відсутності у відповідача такого обов`язку означає те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові щодо такого (неналежного) відповідача. Крім того суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу.»

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності на зберіганні у відповідача зерна, іншого ніж зерно, передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородький елеватор» за Договором зберігання № 46 та за складськими квитанціями на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018р. та № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018р., колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги щодо повернення залишку зерна, переданого на зберігання ПрАТ «Новомиргородький елеватор» за Договором зберігання № 46 та за складськими квитанціями на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018р. та № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018р. у кількості 32 420,00 кг із розрахунку : 87 560,00 кг - 55 140,00 кг лежить ПрАТ «Новомиргородький елеватор», а позовні вимоги до ТОВ «Торговий дім «Творець»» щодо повернення цього зерна задоволенню не підлягають.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу в частині чинності договору № 16 складського зберігання та відвантаження зерна від 21.07.2020р., з урахуванням вище встановлених обставин відсутності доказів на підтвердження передачі зерна Відповідачу від ПрАТ «Новомиргородький елеватор» не впливають на загальний висновок щодо відсутності у Відповідача прав по розпорядженню залишку зерна, переданого на зберігання ПрАТ «Новомиргородький елеватор» за Договором зберігання № 46 та за складськими квитанціями на зерно № 263 серії АЧ № 179506 від 10.10.2018р. та № 324 серії АЧ № 179574 від 18.10.2018р. у кількості 32 420,00 кг.

Відповідно до пунктів 1,3, 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є :

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 у справі №912/3845/20 підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець", на нього , відповідно, задоволенню.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України :

1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки колегія суддів з вищенаведених підстав дійшла висновку про відмову в задоволені позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу понесені Фермерським господарством "Каір Агро" покладаються на нього, як на позивача у справі.

Відповідно, додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від15.04.2021 у справі №912/3845/20 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на нього - задоволенню.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 10 140,00 грн. (т.3 а.с. 53) покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від15.04.2021 у справі №912/3845/20 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.04.2021 у справі №912/3845/20 - скасувати.

Ухвалити нове рішення:

В задоволенні позову відмовити.

Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від15.04.2021 у справі №912/3845/20 - скасувати.

Ухвалити нове рішення:

В задоволенні заяви Фермерського господарства "Каір Агро" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства "Каір Агро" (26232, Кіровоградська область, Маловисківський район, село Злинка, вул. Жовтнева, буд. 55, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Творець" (26000, Кіровоградська обл., Новомиргородський р-н, м. Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45, ) 10 140,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Кіровоградської області видачу наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 18.11.2021

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов