ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року Справа № 915/1169/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720,

e-mail: ngu@ naftogaz.com)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальності "Енергокомфорт" (54055, м.Миколаїв, вул. 7 Слобідська, 70-Б, ідентифікаційний код 23620662)

про: стягнення збитків у сумі 2994,11 грн.

В С Т А Н О В И В:

29.07.2021 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №39/5-4928-21 від 15.07.2021 (вх. № 11681/21) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності "Енергокомфорт" збитків у сумі 2994,11 грн. за договором постачання природного газу № 6715/18-ТЕ-22 від 07.11.2018, а також 2270,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 03.08.2021 вказану позовну заяву залишено без руху. Встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

13.08.2021 до суду від позивача, на виконання вимог ухвали суду від 03.08.2021, надійшла заява про усунення недоліків б/н від 06.08.2021 (вх. № 12379/21).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.08.2021 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. Надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

26.08.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 25 від 25.08.2021 (вх. № 12871/21) за змістом якого ТОВ "Енергокомфорт", посилаючись на приписи ст. ст. 611, 614 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та судовою практикою Верховного Суду заперечує факт завдання збитків позивачу за цією позовною заявою, оскільки позивач не надав в підтвердження своїх вимог будь-якого допустимого доказу на підтвердження виникнення у нього збитків у розмірі 2994,11 грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору. Відповідач зазначає, що позивачем не доведено наявність всіх елементів складу правопорушення в діях відповідача.

У поданій до суду 06.09.2021 відповіді на відзив № 39/5-5797-21 від 28.08.2021 (вх. №13399/21) позивач зазначає, що незалежно від того, що загальні правила відшкодування збитків викладені в положеннях Цивільного та Господарського кодексів України, порядок відшкодування збитків, завданих суб`єктам ринку природного газу у правовідносинах між постачальниками та споживачами природного газу імперативно регулюються Розділом VI Правил постачання природного газу, застосування яких є обов`язковим до даного виду правовідносин.

Позивач також зазначає, що відповідач у березні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 5,381 тис.куб.м. ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору, а в квітні 2019 фактично не використав замовлений обсяг природного газу в розмірі 8,0 тис.куб.м. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у строки, визначені пунктом 2.4. Договору, звертався до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці. Отже, у результаті бездіяльності відповідача нанесено збитки позивачу у сумі 2994,11 грн.

В запереченнях на відповідь на відзив № 26 від 06.09.2021 (вх. № 13732/21 від 09.09.2021) відповідач зазначає, що позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення для стягнення збитків у сумі 2994,11 грн.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

07.11.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальності "Енергокомфорт" (споживач) було укладено Договір № 6715/18-ТЕ-22 постачання природного газу (далі - Договір) (а.с. 12-21).

В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди № 1 від 30.11.2018, № 2 від 29.03.2019, № 3 від 29.03.2019, № 4 від 19.04.2019 (а.с. 22-34).

Відповідно до п. 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018), постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) природний газ, що продається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції додаткових угод № 1 від 30.11.2018 та № 4 від 19.04.2019) постачальник передає споживачу в період з 01 листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 92 тис.куб. метрів, в тому числі по місяцях (далі - розрахункові періоди): жовтень 2018 обсяг 0; листопад 2018 обсяг 14,0; грудень 2018 обсяг 18,0; січень 2019 обсяг 20,0; лютий 2019 обсяг 18,0; березень 2019 обсяг 14,0; квітень 2019 обсяг 8,0.

Відповідно до п. 2.2 Договору (в редакції додаткових угод № 1 від 30.11.2018 та № 4 від 19.04.2019) споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п. 2.1 цього договору повністю покривають потреби споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених п. 1.2 цього договору. Споживач самостійно визначає обсяги, зазначені у п. 2.1 цього договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення.

Відповідно до п. 2.4 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватись за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди.

Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Відповідно до п. 2.5 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі +- 5 відсотків (плюч/мінус п`ять відсотків) від зазначеного в п. 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі:

- природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи;

- імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до п. 3.8 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 3.8.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає той обсяг, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених в пункті 1.2 цього Договору.

Відповідно до п. 3.8.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений до реєстру постачальника, що підтверджується споживачем в акті приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 3.9 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом:

3.9.1 Завірену копію акту про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий період, складеного між споживачем та оператором ГРМ (ГТО).

3.9.2 Інформацію за підписом уповноваженої особи споживача стосовно:

1) фактично використаних у відповідному розрахунковому періоді обсягів природного газу (відповідно до пункту 3.8.1 цього Договору), з розбивкою цих обсягів природного газу за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим договором). Цю розбивку споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку постачальника і приймається постачальником як підтвердження фактично використаних споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді;

2) обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли він був включений до реєстру споживачів постачальника (відповідно до пункт 3.8.2 цього Договору), з розбивкою цих обсягів природного газу, за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим Договором). Цю розбивку споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку постачальника і приймається постачальником як підтвердження фактично використаних споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді.

3.9.3. Підписані споживачем два примірники акта приймання передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим Договором і з урахуванням пункту 3.8 цього договору, його фактична ціна та вартість.

Відповідно до п. 3.10 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природною газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

Відповідно до п. 3.11 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 4.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) ціна за 1000 куб.м. газу становить 6235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7482,61 грн.

Відповідно до п. 4.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу.

Відповідно до п. 5.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п. 11.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абзац третій підп. 2 п. 6.4 цього договору застосовуються з дня зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену в пункті 12 цього договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

Відповідно до п. 11.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір та додаткові угоди підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 29.03.2019, пункти 2.3., 3.2.2., 3.4.2., 3.8.2., абз. 2) підп. 3.9.2. п. 3.9., 3.13., 5.7., абзац п`ятий підп. 5) п. 6.2., підп. 8) п.6.2., підп. 4) п.6.3., абзац третій підп. 2 п. 6.4. Договору застосовуються сторонами з 01.03.2019. Пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз. 1) підп. 3.9, абз.4 підп. 5) п. 6.2, абз. 2 підп. 2 п. 6.4 цього Договору з 01.03.2019 втрачають чинність.

Пунктами Договору, що застосовуються з 01.03.2019, передбачено, зокрема, наступне.

Пунктом 3.13 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 Договору), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в порядку, визначеному п. 5.7 Договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

- 3.13.1 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- 3.13.2 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу;

Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 Договору;

Ц - ціна природного газу за цим договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Сторонами у п. 5.7 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) погоджено, що відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 Договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 Договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1 або 3.13.2 п. 3.13 Договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп. 8) п. 6.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018), відповідач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 Договору.

Згідно підп. 4) п. 6.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018), позивач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, що виникли через порушення відповідачем умов п. 2.1 Договору у разі. Якщо відхилення фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Вказані пункти Договору, що почали діяти з 01.03.2019, узгоджуються з положеннями п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, (тут і далі в редакції від 01.08.2018, яка діяла на час спірних правовідносин).

Судом встановлено, що 25.02.2019 року позивачем на електронну адресу відповідача було направлено Повідомлення № 26-1947/1.17-19 від 21.02.2019 (а.с. 50, 51), в якому позивач повідомив споживача, що з 01.03.2019 року застосовуються наступні пункти договору: пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абзац третій підп. 2 п. 6.4 цього договору.

Відповідно пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз. 1) підп. 3.9.2, п. 3.9, абзац 4 підп. 5) п. 6.2, абзац 2 підп. 2) п. 6.4 договорів з 01 березня 2019 року сторонами не застосовуються.

Цей лист вважається невід`ємною частиною договору (а.с. 51).

Судом також встановлено, що позивачем на виконання умов п. 2.1 Договору (в редакції додаткових угод № 1 від 30.11.2018 та № 4 від 19.04.2019) передано, а відповідачем прийнято у власність природний газ на загальну суму 430669,21 грн. за період з листопада 2018 року по березень 2019 року включно, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін Актами приймання - передачі природного газу (а.с. 35-39), а саме:

- Акт приймання - передачі природного газу від 30.11.2018 року на суму 65974,19 грн. з обсягом газу у кількості 8,817 тис.куб.м.;

- Акт приймання - передачі природного газу від 31.12.2018 року на суму 99137,12 грн. з обсягом газу у кількості 13,249 тис.куб.м.;

- Акт приймання - передачі природного газу від 31.01.2019 року на суму 113653,39 грн. з обсягом газу у кількості 15,189 тис.куб.м.;

- Акт приймання - передачі природного газу від 28.02.2019 року на суму 89411,88 грн. з обсягом газу у кількості 11682 тис.куб.м.;

- Акт приймання - передачі природного газу від 31.03.2019 року на суму 64492,63 грн. з обсягом газу у кількості 8,619 тис.куб.м.

Загалом позивачем у спірному періоді (листопад 2018 року - березень 2019 року) поставлено, а відповідачем спожито (отримано) природний газ у загальному обсязі 57,556 тис. куб.м на суму 430669,21 грн.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого природного газу, а також порядку поставки відповідачем суду не представлено.

Відповідачем в повному обсязі проведено оплату за отриманий з листопада 2018 року по березень 2019 року (включно) природний газ в сумі 430669,21 грн., що підтверджується сальдо по підприємству та довідкою по операціям відповідача з 01.10.2018 по 31.05.2021 (а.с. 10, 11).

Порушення відповідачем умов договору в частині відхилення фактичних обсягів природного газу від замовлених (фактичне споживання природного газу в обсязі меншому, ніж підтверджено в березні та квітні 2019 року) стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом про відшкодування збитків на підставі п. 3.13, п.п. 3.13.1 та п. 5.7 Договору на суму 2994,11 грн.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України і цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Відносини у сфері використання природного газу регулюються Законом України "Про ринок природного газу", який є спеціальним нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 32 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" до компетенції Регулятора на ринку природного газу належать затвердження правил постачання природного газу.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила), розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) (п. 1 Правил).

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС (п. 2 Правил).

Розділом VI Правил врегульовано "Порядок відшкодування збитків та вирішення спорів".

Відповідно до п. 1 Розділу VI Правил відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) x Ц х K, де:

Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1;

3) у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 2 Розділу VI Правил у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Правил за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог:

1) форма акта-претензії є довільною;

2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням.

Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Судом встановлено, що за порушення умов договору в частині відхилення фактичних обсягів природного газу від замовлених позивачем нараховано відповідачу збитки на підставі п. 3.13, п.п. 3.13.1 та п. 5.7 договору на суму 2994,11 грн. (фактичне споживання природного газу в обсязі меншому, ніж підтверджено в березні та квітні 2019 року).

Так, умовами п. 2.1 договору (в редакції додаткових угод № 1 від 30.11.2018, № 4 від 19.04.2019) сторони погодили обсяги (об`єм) природного газу по місяцях, зокрема: в березні 2019 погоджено обсяг природного газу в кількості 14,0 тис.куб.м. та в квітні 2019 в кількості 8,0 тис.куб.м.

Умовами п. 3.13 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 цього Договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього Договору.

Отже, 5% від замовленого в березні 2019 року обсягу природного газу становлять 0,7 тис.куб. м., а від замовленого в квітні 2019 року обсягу природного газу становить 0,4 тис.куб. м.

Як зазначено судом вище, позивачем на виконання умов п. 2.1 Договору (в редакції додаткових угод № 1 від 30.11.2018 та № 4 від 19.04.2019) передано, а відповідачем прийнято у власність природний газ у березні 2019 року на загальну суму 64492,63 грн. в обсязі 8,619 тис.куб.м., що підтверджується підписаним між сторонами Актом приймання - передачі природного газу від 31.03.2019 року (а.с. 39).

Таким чином, відповідач в березні 2019 року фактично спожив природний газ в обсязі, меншому на 5,381 тис.куб.м., ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.01.2019).

Відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції додаткових угод № 1 від 30.11.2018 та № 4 від 19.04.2019) відповідачем було замовлено в квітні 2019 року 8,0 тис.куб.м., але відповідачем не було використано природний газ у квітні 2019 року.

Тобто, обсяг використаного відповідачем в березні та квітні 2019 обсягу природного газу відрізняється від замовленого обсягу газу більше, ніж на 5% (фактичний об`єм (обсяг) використаного природного газу є меншим від замовленого), що зумовлює настання наслідків у вигляді виникнення у відповідача обов`язку з відшкодування постачальнику збитків в порядку п.п. 3.13.1, п. 5.7 Договору.

Суду не подано доказів перегляду та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу шляхом укладення між сторонами додаткової угоди до Договору в порядку п. 2.4 Договору, як і не подано доказів звернення споживача (відповідача) до постачальника (позивача) з пропозицією (проектом додаткової угоди) щодо зміни обсягів замовленого природного газу.

В свою чергу, умовами п. 2.4 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) саме споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу.

Судом встановлено, що 17.05.2019 та 14.06.2019 АТ "НАК "Нафтогаз України" на адресу відповідача направлено акти-претензії № 26-866-19 від 15.05.2019, № 29-1860-19 від 11.06.2019, якими позивач вимагав відповідача сплатити (відшкодувати збитки) на загальну суму 35446,32 грн. (14495,01 грн. за березень 2019 року та 20951,31 грн. за квітень 2019 року) за різницю між замовленим обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем природного газу за договором (а.с. 41, 42, 52, 53). Факт направлення Актів-претензій № 26-866-19 та № 29-1860-19 підтверджується копіями списків згрупованих внутрішніх листів, описами вкладення та поштовими накладними (а.с. 43-45, 54-56). Факт отримання відповідачем Актів-претензій № 26-866-19 та № 29-1860-19 підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 46, 57).

У відповідь на вказані акти-претензії відповідач листами № 22 від 28.05.2019 та № 28 від 21.06.2019 повідомив позивача про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки, по-перше, відповідач не отримав повідомлення про застосування вказаних пунктів Договору, по-друге, відповідач вважає, що вказані коливання (зазначені в п. 2.5 Договору відхилення в розмірі 5% від вказаного в п. 2.1 Договору обсягу без підписання додаткової угоди), не несуть для споживача негативних наслідків та не можуть розглядатись постачальником як збитки і бути враховані у розрахунку, по-третє, відповідач вважає невірним зазначений в акті-претензії розрахунок збитків стосовно застосування подвійної облікової ставки НБУ (а.с. 47, 58).

07.12.2019 та 04.05.2020 АТ "НАК "Нафтогаз України" на адресу відповідача направлено листи з перерахунками по актам-претензіям за вих. № 26/5-4392-19 від 28.11.2019, вих № 26/5-4394-19 від 28.11.2019, вих № 26-154-20 від 30.04.2020, вих № 26-164-20 від 27.04.2020, в яких позивачем відповідно до роз`яснень НКРЕКП, які стосуються тлумачення підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, зроблено перерахунок суми збитків, виставлених в актах від 15.05.19 № 26-866-19 та від 11.06.2019 № 26-1860-19, а саме суму збитків нараховано в розмірі 2994,11 грн. (1231,08+1763,03), виходячи з подвійної облікової ставки НБУ. В листах зазначено, що вони вважаються невід`ємною частиною актів від 15.05.19 № 26-866-19 та від 11.06.2019 № 26-1860-19 (а.с. 59, 60, 65, 66). Факт направлення листів підтверджується списками-пріоритетних групованих листів, описами вкладення та поштовими накладними (а.с. 61-63, 67, 68). Факт отримання відповідачем листів підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 64, 69).

Судом встановлено, що за підсумками березня 2019 за актом-претензією від 15.05.2019 № 26-866-19 із врахуванням перерахунку від 27.04.2020 № 26-164-20 позивачем нараховано відповідачу збитки в розмірі 1231,08 грн., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу за кожен день звітного періоду (з 01.03.2019 по 31.03.2019), а за підсумками квітня 2019 за актом-претензією від 11.06.2019 № 26-1860-19 із врахуванням перерахунку від 28.11.2019 № 26/5-4394-19 позивачем нараховано відповідачу збитки в розмірі 1763,03 грн., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу за кожен день звітного періоду (з 01.04.2019 по 30.04.2019).

Детальний розрахунок виконаний позивачем наявний в матеріалах справи (а.с. 8, 9).

З огляду на вищевикладене та те, що фактичний обсяг використаного споживачем природного газу в березні 2019 року (8,619 тис.куб.м.) менший від замовленого (березень 2019 - 14,0 тис.куб.м.), в квітні 2019 року не використано замовлений обсяг природного газу (8,0 тис.куб.м.), а також те, що різниця між ними складає більше 5% від замовленого обсягу газу, а також те, що позивачем дотримано вимоги п. 5.7 Договору (в редакції додаткових угод № 1 від 30.11.2018 та № 2 від 29.03.2019) в частині надсилання відповідачу акту-претензії щодо відшкодування збитків та їх розрахунку, позовна вимога про стягнення 2994,11 грн. збитків підлягає задоволенню, оскільки останні арифметично правильно та відповідно до вимог Правил постачання природного газу правомірно нараховані відповідачу.

Щодо посилань відповідача на відсутність всіх елементів складу правопорушення для стягнення збитків, суд зазначає наступне.

Право постачальника АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 Договору, прямо передбачено договором № 6715/18-ТЕ-22 від 07.11.2018 (п. 6.2 та п. 6.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018)), який підписано сторонами.

Правовідносини суб`єктів ринку природного газу зазначають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає нормативно-правові акти щодо функціонування ринку природного газу України. На виконання таких законодавчих актів держава в особі відповідних державних органів приймає підзаконні нормативні акти, до яких належать і Правила постачання природного газу, які, зокрема визначають поняття збитків у сфері постачання природного газу, порядку розрахунку та відшкодування таких збитків.

Порядок відшкодування збитків, завданих суб`єктам ринку природного газу у правовідносинах між постачальниками та споживачами природного газу, імперативно регулюються Розділом VI Правил постачання природного газу, застосування яких є обов`язковим до даного виду правовідносин.

В спірному випадку відповідачем порушено умови договору в частині відхилення фактичних обсягів природного газу від замовлених (фактичне споживання природного газу в обсязі меншому, ніж підтверджено в березні та квітні 2019 року). Відповідачем не вжито заходів щодо зміни (коригування) обсягів природного газу шляхом укладення з постачальником додаткової угоди в порядку, передбаченому п. 2.4 Договору, незважаючи на передбачений даною умовою договору обов`язок споживача контролювати обсяги використання природного газу (протиправна поведінка, вина). Факт відхилення обсягів природного газу (використаних та замовлених) підтверджується безпосередньо умовами договору (п. 2.1 в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2018) та актом прийому-передачі природного газу за березень 2019 року, який підписано та скріплено печатками сторін. Отже, порушення умов договору в частині споживання природного газу у обсязі меншому від замовленого мало наслідком завдання збитків позивачу, які розраховано відповідно до порядку, передбаченого умовами договору п. 3.13, п. 5.7 та розділу VI Правил постачання природного газу (факт завдання збитків). Розрахунок збитків виконано позивачем відповідно до положень п. 1 п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період (розмір збитків). Отже, порушення умов договору стороною має наслідком застосування відповідальності, в тому числі відшкодування збитків (причинно-наслідковий зв`язок), які обґрунтовано нараховано позивачем відповідно до умов договору та Правил постачання природного газу та заявлено до стягнення позивачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності "Енергокомфорт" (54055, м.Миколаїв, вул. 7 Слобідська, 70-Б, ідентифікаційний код 23620662) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 2994,11 грн. збитки, а також 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17.11.2021 (у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді).

Суддя В.С. Адаховська