ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/312/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Спецпостач"

про стягнення попередньої оплати в сумі 700000,00 грн.

за участю:

від позивача: не зявився

від відповідача: не з"явився

встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Спецпостач" про стягнення попередньої оплати в сумі 700000, 00 грн.

Ухвалою суду від 14.04.20 суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 11.05.21.

Водночас, підготовче засідання, призначене на 11.05.21, не відбулося у зв"язку з перебуванням судді Матуляка П.Я. на лікарняному, відтак ухвалою від 20.05.21 призначено підготовче засідання на 08.06.21, за наслідками якого за клопотанням позивача підготовче засідання відкладено на 24.06.21, про що судом постановлено ухвалу, занесену до відповідного протоколу судового засідання.

Підготовче засідання, призначене на 24.06.21, не відбулося у зв"язку з перебуванням судді Матуляка П.Я. у відрядженні, відтак ухвалою від 22.06.21 суд продовжив строк підготовчого провадження до 14.07.21 та призначив підготовче засідання на 01.07.21, за наслідками якого відклав підготовче засідання на 15.07.21, про що постановив ухвалу, занесену до відповідного протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 15.07.21 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш"вх.№11263/21 від 13.07.21 про витребування доказів; витребувано у Відповідача оригінали повідомлення про готовність товару до відвантаження від 07.11.2019 (для огляду в судовому засіданні); контракт №РL/0111 /2019 від 01.11.2019(для огляду в судовому засіданні);належним чином засвідчений переклад Контракту № РL /0111 /2019 від 01.11.2019 українською мовою (для долучення до матеріалів справи) та відкладено підготовче засідання на 31.08.21.

Ухвалою від 31.08.21 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш" вх.314082/21 про заміну позивача його правонаступником, відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Спецпостач" вх.№13348 про відкладення розгляду справи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.09.21.

Водночас, судове засідання, призначене на 23.09.21, не відбулося у зв"язку з перебуванням судді Матуляка П.Я. у відрядженні, відтак ухвалою від 24.09.21 суд призначив справу до судового розгляду по суті на 12.10.21, за наслідками якого розгляд справи по суті відкладено на 21.10.21, про що судом постановлено ухвалу, занесену до відповідного протоколу судового засідання.

Ухвалами від 21.10.21 та 04.11.21, занесеними до відповідних протоколів судового засідання, розгляд справи по суті відкладено відповідно на 04.11.21 та 09.11.21.

В судове засідання 09.11.21 представники сторін не з"явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлені.

Оскільки явка сторін в судове засідання не визнавалася судом обов"язковою, і їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд, враховуючи приписи ст.202 ГПК України, розглядає справу за відсутності представників сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 19.07.19 між сторонами у справі укладено Договір купівлі-продажу №020-19-19, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених договором, продавець(відповідач) зобов"язався передати у власність покупцю(позивачу) товар, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити цей товар, загальна кількість, асортимент, номенклатура, одиниця виміру, ціна за одиницю товару та загальна ціна якого визначається сторонами у Специфікації, що є додатком до цього договору. Вказує на те, що згідно Специфікації №1 (Додаток 1 до Договору) сторони погодили загальну кількість, асортимент, номенклатуру, одиницю виміру, ціну за одиницю товару та загальну вартість товару (1220695,20 грн.). Зазначає, що згідно платіжних доручень №2009 від 23.07.19, №2021 від 24.07.21, №2722 від 23.10.19 та №174 від 06.11.19 позивачем сплачено відповідачу 700000,00грн., однак відповідачем не виконано зобов"язання щодо поставки товару. Звертає увагу, що ні п. 5.1 Договору, ні Специфікація №1, що є додатком до Договору, не містять для Позивача обов`язку 100% передоплати, а навпаки передоплата 30%, яка мала місце з боку Позивача в розмірі 366208,56 грн. включає механізм виконання обов`язків з боку Відповідача. Вважає, що оскільки 30% передоплати було проведено 23.10.2019, поставка товару мала б відбутися до 18.11.2019, а оплата ще 40% (разом 70%) мала б відбутися за 5 днів до відвантаження (поставки). Вказує на те, що відповідно до п. 4.2. Договору датою поставки є дата підписання товарно-транспортної накладної. Відзначає, що Відповідач в односторонньому порядку змінив умови оплати, адже в повідомленні від 07.11.2019 міститься вимога про 100% передоплату, що не відповідає умовам Договору, зокрема п.10.3. Спростовуючи доводи відповідача, наведені у відзиві вх.№ 8565/21 від 07.06.21, вказує на те, що сума попередньої оплати не є завдатком. Звертає увагу, що відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто, право на повернення грошових коштів виникло у Позивача внаслідок порушення Відповідачем обов`язку передати позивачу відповідний товар. Зауважує, що стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17). Тобто, Позивач вправі вимагати від Відповідача повернення попередньої оплати за неотриманий товар відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України.

Позиція відповідача.

Проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві вх.№8565/21 від 07.06.21. Зокрема, вказує на те, що позивач, невірно тлумачить умови Договору купівлі - продажу №020-19-19 від 19 липня 2019 року, та помилково вважає, що товар мав бути поставлений за умови лише 30% його оплати. Звертає увагу, що за твердженням позивача він 23 жовтня 2019 року сплатив Продавцю 550 000,00 грн. за Товар (що більше 30%), і з цієї дати він відраховує 25 календарних днів на поставку Товару (тобто до 18 листопада 2019 року - дата відвантаження Товару), однак в такому разі до 13 листопада 2019 року (за 5 днів до відвантаження Товару), Покупець зобов`язаний був сплати решту вартості товару, а саме 670695,20 грн. Зауважує, що 06 листопада 2019 року Позивач сплатив ще 150000,00 грн.. а всього разом 700000,00 грн., а решта 520695,20 грн. (42,65%) так і залишилася не оплаченою, і станом на час розгляду справи судом не погашена. Звертає увагу, що в даному випадку саме Позивач має заборгованість перед Відповідачем. Зазначає, що 08.11.2019 року на підприємство Позивача наручно було занесено Повідомлення про готовність товару до відвантаження, однак Позивач не здійснив доплати, відповідно не було підстав для передачі товару. Зазначає, що ТОВ «Захід-Спецпостач» з метою придбання товарів для Позивача, уклало договір з Польською компанією ВОЛ-ТРАДЕ ООО, який є чинним і діє до 31.12.2021 року, відтак за умови доплати Позивачем решти коштів Відповідачу, замовлені Товари будуть поставлені в узгоджені строки. Вказує на готовність виконати прийняті на себе договірні зобов"язання, на підтвердження чого 26.08.21 відповідачем згідно видаткової накладної №0001 поставлено позивачу товар на загальну суму 402850,01 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

19.07.19 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш"(за договором - покупець, по справі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід-Спецпостач" (за договором - Продавець, по справі - Відповідач) укладено Договір купівлі-продажу №020-19-19(далі за текстом - Договір), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених договором, продавець зобов"язався передати у власність покупцю товар, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити цей товар, загальна кількість, асортимент, номенклатура, одиниця виміру, ціна за одиницю товару та загальна ціна якого визначається сторонами у Специфікації, що є додатком до цього договору (п.1.1 Договору).

Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Термін дії договору - до 31.12.19. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від його виконання (п.8.2 Договору).

Згідно з п.3.1 Договору ціни на товар, що поставляється, вказуються у специфікації.

Оплата здійснюється в розмірі повної вартості Товару шляхом рахунку-фактури, видаткової накладної, безготівкового переказу на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах у цьому договорі (п.5.1. Договору).

Згідно Специфікації №1 (Додаток 1 до Договору) сторони погодили загальну кількість, асортимент, номенклатуру, одиницю виміру, ціну за одиницю товару та загальну вартість товару (1220695,20 грн.). У цій же Специфікації сторони погодили умови оплати (30% передоплати, 70% - за 5 днів перед відвантаженням) та поставки товару (м.Калуш вул.Промислова, 5, протягом 25 календарного дня з моменту предоплати 30%.).

Згідно платіжних доручень №2009 від 23.07.19, №2021 від 24.07.21, №2722 від 23.10.19 та №174 від 06.11.19 позивачем сплачено відповідачу 700000,00грн.

07.11.19 за вих.№0711/2019 відповідач повідомив позивача про готовність товару до відвантаження, можливість поставки товару 17.11.19 та необхідність оплати решти вартості товару у розмірі 520695,20грн. до 12.11.19, про що повідомити відповідача. Факт вручення зазначеного повідомлення позивачу підтверджується відміткою (підписом) начальника віділу підготовки виробництва на вказаному повідомленні.

Відповіді на зазначеного листа матеріали справи не місять.

04.03.21 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу вих.№89 від 04.03.21 про повернення попередньої оплати у розмірі 700000,00грн.

Відповіді на зазначену вимогу матеріали справи не місять.

26.08.21 відповідачем згідно видаткової накладної №0001 поставлено позивачу товар на загальну суму 402850,01 грн.

У зазначеній видатковій накладній не міститься посилання на договір, однак, враховуючи, що іншого укладеного між сторонами договору матеріали справи не містять, а асортимент, номенклатура, одиниця виміру, ціна за одиницю товару відповідають аналогічним відомостям, зазначеним у специфікації №1 до Договору, суд, враховуючи п. 8.2 Договору констатує, що зазначений у накладній товар поставлений в рамках укладеного між сторонами Договору, зобов"язання за яким сторонами не виконано.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зі змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

В силу приписів статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами у справі Договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення закріплено і у статті 712 Цивільного кодексу України.

Таким чином, між сторонами у справі на підставі наведених норм закону виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору поставки, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець, у свою чергу, набуває право вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити його оплату.

За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу(ст.693 Цивільного кодексу України).

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі(ч.3ст.538 Цивільного кодексу України).

В силу положень ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. ст. 598, 599 ЦКУ зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору

Порушенням зобов`язання, згідно статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

В свою чергу, за приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Виходячи з умов Договору та Специфікації №1 до даного договру, у якій сторони погодили умови оплати (30% передоплати, 70% - за 5 днів перед відвантаженням) та поставки товару (м.Калуш вул.Промислова, 5, протягом 25 календарного дня з моменту предоплати 30%), суд констатує, що обов`язок відповідача щодо поставки товару позивачу виникає з моменту здійснення останнім 100 % оплати вартості товару - за 5 днів перед відвантаженням, при цьому поставка має відбутися протягом 25 календарного дня з моменту предоплати 30%.

Судом встановлено, що 30% передплати позивачем сплачено 23.10.19, а відповідач 08.11.19 повідомив позивача про готовність товару до відвантаження та можливість поставки товару 17.11.19, що відповідає строку поставки, визначеному сторонами у Специфікації № 1 до Договору, відтак до 12.11.19 Позивач зобов"язаний був сплатити решту вартості товару у розмірі 520695,20грн.

Оскільки Позивач не виконав прийнятого на себе зобов"язання щодо попередньої оплати товару суд висновує, що прострочення відповідача не настало з огляду на встановлені судом обставини щодо невиконання позивачем свого зобов"язання - сплати позивачем повної вартості товару за 5 днів перед відвантаженням.

Відповідно до п.2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Позивачем не виконано свого обов"язку попередньої оплати товару до його одержання та не наведено суду причин невиконання, відтак твердження позивача про порушення відповідачем договірних зобов"язань є необґрунтованим.

В контексті наведеного, з огляду на порушення позивачем визначеного у Специфікації № 1 обов"язку щодо повної оплати ціни продукції до моменту передання продукції у власність, та приймаючи до уваги, що згідно з приписами ст.693 ЦК України попередньою оплатою(передплатою) є оплата товару до його передання продавцем, суд погоджується із твердженням відповідача про його право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що повідомлення відповідача про готовність товару до відвантаження позивачем не отримано, оскільки останнім не спростовано даного факту належними, допустими та достовірними доказами. Так само не приймається судом до уваги і твердження позивача про те, що вимога про 100% передоплати суперечить умовам Договору, зокрема п.10.3, оскільки згідно з умовами Договору специфікація є невід"ємною частиною договору та підписана позивачем без жодних зауважень та заперечень. Таким чином, підписавши зазначену Специфікацію, позивач погодився із викладеними у ній умовами оплати та поставки товару. Водночас, суд погоджується із доводами позивача про те, що сплачені позивачем кошти у розмірі 700000,00грн. не є завдатком у розумінні ст.546, 570 Цивільного кодексу України, оскільки ні умови договору, ні Специфікації №1 не містять умови щодо забезпечення виконання зобов"язання, як це передбачено ст.547 Цивільного кодексу України.

Щодо посилань позивача на приписи ст.1212 Цивільного кодексу України слід зазначити, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (див. висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13).

Висновок суду.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не виконано свого обов"язку попередньої оплати товару до його одержання та не наведено суду причин невиконання, відтак твердження позивача про порушення відповідачем договірних зобов"язань є необґрунтованим.

В контексті наведеного, оскільки позивачем не доведено суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в позові слід відмовити в частині стягнення 297149,99грн. В частині стягнення 402850,01грн. провадження у справі закрити на підставі п.2ч.1ст.231 ГПК України з огляду на поставку відповідачем товару на вищезазначену суму.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з іших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Узв"язку з відмовою в позові в частині стягнення 297149,99грн., судові витрати у розмірі 4457,25грн. залишити за позивачем.

Щодо решти судового збору (6042,75грн.), суд виходить зі змісту п.4ч.1ст.7 Закону України "Про судовий збір", згідно якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи відсутність клопотання позивача про повернення судового збору, у суду відсутні правові підстави для вчинення відповідної процесуальної дії.

Керуючись статтями 55, 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Спецпостач" про стягнення попередньої оплати в сумі 700000,00 грн. в частині стягнення 297149,99грн.

Судові витрати у розмірі 4457,25грн. залишити за позивачем.

В частині стягнення 402850,01грн. провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.11.2021

Суддя П. Я. Матуляк