УХВАЛА

м. Київ

15.11.2021Справа № 910/17336/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви приватного підприємства «Вадім» (02166, м. Київ, прос. Лісовий, буд. 25-Д; ідентифікаційний код 23160396)

до держави України в особі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2; ідентифікаційний код 34926981) та Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6; ідентифікаційний код 37567646)

про стягнення 1 000 000 грн.,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Вадім» (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - Служба) 1 000 000 грн. упущеної вигоди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2021 позовну заяву Підприємства залишено без руху; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду: належним чином оформленої позовної заяви з правовою природою заявленої до стягнення суми (збитки у вигляду упущеної вигоди або відшкодування шкоди державою) та документа, який підтверджує доплату судового збору у сумі 15 000 грн.

10.11.2021 Підприємством подано суду заяву про усунення недоліків, в якій позивач вказав про таке: Підприємство вже подало до господарського суду міста Києва позовну заяву до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Служби про відшкодування шкоди, за якою господарським судом міста Києва 06.10.2021 відкрито провадження у справі №910/16226/21; з моменту демонтажу приміщень, тобто з 22.10.2018 по 20.10.2021, підприємницька діяльність Підприємства була зупинена протиправними діями Департаменту міського благоустрою, що спричинило збитки Підприємству у вигляді упущеної вигоди, а тому позивач вже визначився з правовою природою заявленої до стягнення суми (збитки у вигляді упущеної вигоди), про що Підприємством подається належним чином оформлена позовна заява.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За доводами Підприємства, збитки та шкода є тотожними поняттями, а тому Підприємство вважає, що має право на звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 і пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», про що Підприємством подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Так, згідно з пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Разом з тим, категорії «збитки» та «шкода» є дефініціями цивільного, трудового, екологічного та кримінального законодавства. При визначенні цих понять необхідно спочатку з`ясовувати вид правовідносин, у межах яких завдано шкоду, а вже потім звертатися до законодавства, щоб тлумачити їх зміст.

Різниця між поняттями «збитки» та «шкода» з точки зору цивільного законодавства полягає у тому, що під шкодою прийнято розуміти втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

Іншими словами, шкода - це зменшення кількості майнового блага (внаслідок знищення майна втрата можливості отримати майно, яке особа неодмінно отримала б за нормального перебігу подій) або погіршення його якості (пошкодження речі, зіпсуття, приведення її у стан, у якому вона не здатна виконувати всі свої функції).

Збитки - це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди.

Таким чином, терміни «збитки» та «шкода» слід вирізняти під час їх застосування. Під першим треба розуміти втрати від знищення або пошкодження майна, а під другим - грошове вираження завданої шкоди.

Пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У своїй заяві Підприємство вказує про те, що слідчим відділом Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 21.06.2018 №0000134 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 382, частиною другою статті 194, частиною першою статті 206 і частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України (далі - КК України), де Підприємство визнано потерпілим; у наведеному кримінальному провадженні призначено економічну експертизу (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

На підтвердження того, що відділом Деснянського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 21.06.2018 №0000134 за ознаками кримінальних правопорушень Підприємством подано суду листи Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 09.06.2021 №10.53-59-2377ВИХ-21 і від 21.10.2021 №10.53-59-5781ВИХ-21.

Проте наведені листи не містить інформації щодо осіб, стосовно яких відкрито кримінальне провадження, а також позивачем не подано суду жодної інформації щодо визнання вчинених відповідачами дій кримінальними правопорушеннями.

Відтак, Підприємство не звільнене від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Також у своїй заяві Підприємство просило суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у даній справі.

Підприємство вказує про те, що на даний час не має коштів на рахунку та можливості для сплати судового збору у сумі 15 000 грн. та інших платежів, оскільки господарська діяльність ним не ведеться з 22.10.2018 по теперішній час з вини відповідача-1; за наведеними у позовній заяві доводами позивача після незаконного демонтажу будівлі Підприємство було вимушене припинити свою діяльність, а орендарі, які орендували приміщення у позивача, були вимушені негайно рятувати своє майно та виїзджати з орендованих приміщень, оскільки їм не надали часу для вивезення свого майна та товару.

Разом з тим, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основний видом діяльності Підприємства є 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний).

Так, КВЕД 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний) включає в себе: надання комплексу допоміжних послуг у приміщеннях клієнта. Ці послуги включають загальне прибирання приміщень, догляд за ними, усунення сміття, забезпечення охорони та безпеки, доставку пошти, послуги портьє, прання та суміжні послуги допоміжного характеру. Зазначені види послуг здійснює обслуговуючий персонал, який не відповідає за результати діяльності компанії або роботи клієнта.

Крім того, вказаний клас також включає:

- обслуговування зайнятих урядом і органами державного управління будинків;

- управління житлом та іншим нерухомим майном у співвласності;

- діяльність житлово-експлуатаційних контор;

- діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) та їх асоціацій;

- діяльність садових товариств, гаражних і житлово-будівельних кооперативів.

Отже, прибуток Підприємство отримує за надання послуг, а не надання належних йому приміщень в оренду.

Пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 270 грн.

Підприємством заявлено одну вимогу майнового характеру - стягнення 1 000 000 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди.

Таким чином, за подання даної позовної заяви необхідно сплатити судовий збір у сумі 15 000 грн.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Проте Підприємством не подано суду доказів наявності умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для відстрочки сплати судового збору.

З огляду на викладене господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання Підприємства про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частин четвертої, шостої - восьмої статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Оскільки позивачем не виконано вимог ухвали господарського суду міста Києва від 28.10.2021, то є підстави для повернення позову на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути приватному підприємству «Вадім» (02166, м. Київ, прос. Лісовий, буд. 25-Д; ідентифікаційний код 23160396).

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набрала законної сили 15.11.2021 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко