ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 Справа №917/1286/21

м. Полтава

за позовною заявою Акціонерного товариства "Укртрансгаз", 02021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз", 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87

про стягнення 105495,32 грн. заборгованості

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін: згідно протоколу

Обставини справи:

12.08.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" 105495,32 грн. заборгованості з яких: 43 162,75 грн. - заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності (ПСО) по договору транспортування природного газу № від 19.09.2018, 12 841,83 грн. - пені, 2 788,64 грн. - три відсотки річних та 4 493,39 грн. - інфляційних втрат; 31 303,65 грн. - заборгованості за послуги замовленої (договірної) потужності (ПСО) по договору транспортування природного газу № від 19.09.2018, 6 546,10 грн. - пені, 1 774,56 грн. - три відсотки річних та 2 584,40 грн. - інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 р. справу передано на розгляд судді Паламарчука В.В.

За ухвалою суду від 17.08.2021р., суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; встановив сторонам строки на вчинення процесуальних дій, судовий розгляд справи призначив на 28.09.2021р..

14.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №10265) та клопотання про зупинення провадження у справі №917/1286/21 до проведення процедури врегулювання заборгованості в порядку передбаченому Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (вхід. №10264).

Заявлене позивачем клопотання відхиляється судом як необґрунтоване, оскільки позивачем не доведено наявність об`єктивної неможливості розгляду справи до проведення процедури врегулювання заборгованості .

23.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вхід. №10627).

28.09.2021 відповідач надав суду заперечення щодо відповіді на відзив (вхід. №10750).

28.09.2021 відповідач надав суду клопотання (вхід. №10764) про відкладення судового розгляду справи. В обґрунтування клопотання відповідач зазначає про неможливість представника відповідача взяти участь у справі у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Ухвалою суду від 28.09.2021р. відкладено розгляд справи на 19.10.2021р.

18.10.2021р. від представника АТ «Укртрансгаз» надійшло пояснення по суті предмету спору (вхід. №11416).

Представники сторін в судове засідання 19.10.2021р. не з`явилися.

Від відповідача 19.10.2021р. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (вхід. №11496).

Згідно з статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи положення вказаної статті суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень по суті спору від сторін до суду не надійшло.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висловленій у рішенні "Каракуця проти України", заявник повинен виявляти належну зацікавленість у розгляді справи.

За висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

У судовому засіданні 19.10.2021р. суд дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

19 вересня 2018 року між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - позивач або Оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" (далі - відповідач або Замовник) було укладено Договір транспортування природного газу № (далі - Договір) (Т. 1, а.с. 31-41).

Відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.05.2019 року, Т. 1, а.с. 44-52), Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Пунктом 2.8 Договору передбачено, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Відповідно до п. 3.2 Договору, Оператор має право стягувати із Замовника плату за надані послуги та стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно п. 7.1 Договору, вартість послуг розподілу потужності розраховується за тарифами, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКЛ).

Постановою НКРЕКП від 21.12.2001 встановлено тимчасові тарифи на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) на перший рік другого регуляторного періоду для AT «Укртрансгаз» в тому числі і для точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем, який становить 157,19 грн за 1000 куб.м. на добу без ПДВ.

Порядок визначення розміру додаткової плати за перевищення договірної потужності та порядок оплати за послуги замовленої (договірної) потужності, а також порядок та строки внесення відповідних платежів Замовником, визначено в п. 8.4 Договору.

Зокрема, зазначеним пунктом Договору передбачено, що вартість замовленої потужності Замовника (Відповідача) (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України, відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів

У випадку, якщо розрахунковий обсяг використаної потужності Замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується по формулі, наведеній в п. 8.4 Договору.

Звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Обсяг та вартість замовленої (договірної) потужності Замовника, відповідно до актів наданих послуг за період травень-грудень 2019 погоджені Замовником та становлять 19 352,57000 тис.м. куб/добу на загальну суму 3 650 436,56 грн., а саме:

- за травень 2019 року - акт № 05-2019-/1190000 від 31.05.2019, обсяг замовленої (договірної) потужності 1 353,42900 тис.м.3/добу всього на загальну суму 255 294,60 грн.;

- за червень 2019 року - акт № 06-2019-/1190000 від 30.06.2019, обсяг замовленої (договірної) потужності 1 149,14100 тис.м.3/добу всього на загальну суму 216 760,16 грн.;

- за липень 2019 року - акт № 07-2019-/1190000 від 31.07.2019, обсяг замовленої (договірної) потужності 1 070,00000 тис.м.3/добу всього на загальну суму 201 831,96 грн.;

- за серпень 2019 року - акт № 08-2019-/1190000 від 31.08.2019, обсяг замовленої (договірної) потужності 870,00000 тис.м.3/добу всього на загальну суму 164 106,36 грн.;

- за вересень 2019 року - акт № 09-2019-/1190000 від 30.09.2019, обсяг замовленої (договірної) потужності 1 040,00000 тис.м.3/добу всього на загальну суму 196 173,12 грн.;

- за жовтень 2019 року - акт № 10-2019-/1190000 від 31.10.2019, обсяг замовленої (договірної) потужності 2 350,00000 тис.м.3/добу всього на загальну суму 443 275,80 грн.;

- за листопад 2019 року - акт № 11-2019-/1190000 від 30.11.2019, сума замовленої (договірної) потужності 4 320,00000 тис.м.3/добу всього на загальну суму 814 872,96 грн.;

- за грудень 2019 року - акт № 12-2019-/1190000 від 31.12.2019, сума замовленої (договірної) потужності 7 200,00000 тис.м.3/добу всього на загальну суму 1 358 121,60 грн.

Згідно п. 8.4 Договору Позивач за результатами остаточної алокації відборів та подач Відповідача здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- за травень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 772,49446 тис.м.3/добу всього на загальну суму 145 714,08 грн.

- за червень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 270,73911 тис.м.3/добу всього на загальну суму 51 068,98 грн.

- за липень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 252,29200 тис.м3/добу всього на загальну суму 47 389,34 грн.

- за серпень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 654,81600 тис.м.3/добу всього на загальну суму 123 516,64 грн.

- за вересень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 981,17944 тис.м.3/добу всього на загальну суму 185 077,91 грн.

- за жовтень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1 499,71518 тис.м.3/добу всього на загальну суму 282 888,28 грн.

- за листопад 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 3 274,58699 тис.м.3/добу всього на загальну суму 617 678,80 грн.

- за грудень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1 993,16339 тис.м.3/добу всього на загальну суму 375 966,42 грн.

Всього на загальну суму 1 829 500,46 грн.

Відповідно до п. 8.4. Договору підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються Замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу.

У відповідності до п. 8.4 Договору Позивачем було направлено в інформаційній платформі Відповідачу:

- рахунок № 05-2019-/1210519 від 31.05.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 145 714,08 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за травень 2019 року;

- рахунок №06-2019-/1210619 від 30.06.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 51 068,98 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за червень 2019 року;

- рахунок № 07-2019-/1210719 від 31.07.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 47 589,34 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за липень 2019 року;

- рахунок №08-2019-/1210819 від 31.08.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 123 516,64 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за серпень 2019 року;

- рахунок №09-2019-/1210919 від 30.09.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 185 077,92 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за вересень 2019 року;

- рахунок №10-2019-/1211019 від 31.10.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 282 888,28 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за жовтень 2019 року;

- рахунок №11-2019-/1211119 від 30.11.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 617 678,80 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за листопад 2019 року;

- рахунок №12-2019-/1211219 від 31.12.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 375 966,42 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за грудень 2019 року (Т. 1, а.с. -62-84).

Реєстр щодо відправлених файлів з Інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз» додається до позовної заяви (Т. 1, а.с. - 93).

Позивачем також направлено Відповідачу Акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) від 31.05.2019 року № 05-2019-/1210519, від 30.06.2019 року №06-2019-/1210619, від 31.07.2019 року №07-2019-/1210719, від 31.08.2019 року №08-2019-/1210819, від 30.09.2019 року №09-2019-/1210919, від 31.10.2019 року № 10-2019-/1211019, від 30.11.2019 року №11-2019-/1211119, від 31.12.2019 року №12-2019-/1211219, які підписано Відповідачем без зауважень (копії актів додаються, Т. 1, а.с. 85-92).

Згідно п. 8.4 Договору у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності Відповідачем, визначений Позивачем на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, Відповідач зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідачем за період травень грудень 2019 року було здійснено оплату за надані послуги замовленої (договірної) потужності (ПСО) в розмірі 3 619 132,91 грн., по рахунках за перевищення замовленої потужності в розмірі 1 786 337,71 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем до цього часу не здійснено оплати вартості послуг замовленої (договірної) потужності (ПСО) в розмірі 31 303,65 грн. та по рахунках за перевищення замовленої потужності в розмірі 43 162,75 грн., чим Відповідач порушив умови п. 2.5,8.4 Договору, а також порушив права та інтереси Позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

П. 13.5 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача за невиконання грошових зобов`язань із здійснення оплати за надані послуги замовленої (договірної) потужності пеню в розмірі 6 546,10 грн., 3% річних в розмірі 1 774,56 грн., інфляційні втрати 2 584,40 грн., а також у зв`язку з простроченням зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої (договірної) потужності пеню в розмірі 12 841,83 грн., 3% річних 2 788,64 грн. та інфляційні втрати - 4 493,39 грн.

Відповідач вважає, що договір є неукладеним, оскільки сторонами не узгоджено істотну умову договору предмет договору.

Суд спростовує вказане твердження відповідача, виходячи з такого.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Якщо буде доведено, що спірний договір його сторонами виконується, це виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №922/189/18, від 06.11.2018 у справі №926/3397/17, від 09.04.2019 у справі №910/3359/18, від 29.10.2019 у справі №904/3713/18, від 19.02.2020 у справі №915/411/19).

Аналогічної правової позиції також дійшов Верховний Суд в постановах від 23.09.2015 у справі № 914/2846/14 та від 06.07.2016 у справі № 914/4540/14.

Матеріалами справи підтверджено, що спірний договір виконується сторонами, а відтак відсутні підстави вважати його неукладеним

Предметом договору № від 19.09.2018 є надання позивачем відповідачу послуг транспортування природного газу.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як передбачає ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.

Як встановлено судом, у період дії договору № між сторонами були підписані акти наданих послуг замовленої договірної потужності: акт № 05-2019-/1190000 від 31.05.2019; акт №06-2019-/1190000 від 30.06.2019; акт № 07-2019-/1190000 від 31.07.2019; акт №08-2019-/1190000 від 31.08.2019; акт №09-2019-/1190000 від 30.09.2019; акт №10-2019-/1190000 від 31.10.2019; акт №11-2019-/1190000 від 30.11.2019; акт №12-2019-/1190000 від 31.12.2019 (Т.1 а.с.54-61).

А також, акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи:

- № 05-2019-/1210519 від 31.05.2019 року на суму 145 714,08 грн., №06-2019-/1210619 від 30.06.2019 року на суму 51 068,98 грн., №07-2019-/1210719 від 31.07.2019 року на суму 47 389,34 грн. №08-2019-/1210819 від 31.08.2019 року на суму 123 516,64 грн., №09-2019-/1210919 від 30.09.2019 року на суму 185 077,92 грн., № 10-2019-/1211019 від 31.10.2019 року на суму 282 888,28 грн., №11-2019-/1211119 від 30.11.2019 року на суму 617 678,80 грн., №12-2019-/1211219 від 31.12.2019 року на суму 375 966,42 грн.(Т.1 а.с.85-92).

Вказані акти підписані відповідачем без зауважень та заперечень, підписи скріплені круглою печаткою товариства.

Акти №08-2019-/1210819 від 31.08.2019 року, №11-2019-/1211119 від 30.11.2019 року, №12-2019-/1211219 від 31.12.2019 року були направлені на електронну адресу відповідача та засвідчений ЕЦП уповноваженої особи "АТ "Укртрансгаз".(Т. 1, а.с. 88,91,92).

Позивачем були складені відповідні рахунки на оплату послуг за перевищення замовленої (договірної) потужності та звіти про використання замовленої потужності ТОВ «ТД "Лубнигаз» (Т.1 а.с.62-68, 69-84). Реєстри щодо відправлених файлів з інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз» додані до позовної заяви (Т. 1, а.с. 93).

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, всупереч умовам договору, оплата за надані послуги замовленої (договірної) потужності та за перевищення замовленої (договірної) потужності за період травень - грудень 2019 року відповідачем здійснено частково (докази оплати Т. 1 а.с. 94 ). Відповідно до наданих позивачем доказів сума боргу за надані послуги замовленої (договірної) потужності становить 31 303,65 грн., за перевищення замовленої (договірної) потужності 43 162,75 грн. (розрахунки Т.1 а.с.10-17, 20)

Заборгованість за надані за договором № від 19.09.2018р. послуги підтверджена матеріалами справи та відповідачем не спростована.

Доказів погашення заборгованості за послуги замовленої (договірної) потужності в розмірі 31 303,65 грн. та за перевищення замовленої (договірної) потужності в розмірі 43 162,75 грн. матеріали справи не містять, та відповідачем не подані.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 31 303,65 грн. боргу за послуги замовленої (договірної) потужності та 43 162,75 грн. за перевищення замовленої (договірної) потужності є обґрунтованими та доведеними, судом задовольняються.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним.

Відповідач, у порядку ст. 617 ЦК України, не навів обставин, які б могли свідчити про наявність підстав для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Сторони у договорі не встановили іншого (більшого) періоду часу, ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, за який може нараховуватися пеня.

Відповідно до приписів ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати, позивачем на підставі п. 13.5 договору нарахована пеня за невиконання грошових зобов`язань із здійснення оплати за надані послуги замовленої (договірної) потужності пеню в розмірі 6 546,10 грн. - за зобов`язаннями грудня 2019 р. з 21.01.2020 р. по 20.07.2020 р. (розрахунок Т. 1, а.с. - 19), а також у зв`язку з простроченням зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої (договірної) потужності пеню в розмірі 12 841,83 грн. за зобов`язаннями травень 2019р. за період з 20.06.2019р. по 24.06.2019р., за зобов`язаннями вересень 2019р. за період з 22.10.2019р. по 29.10.2019р., за зобов`язаннями жовтня 2019р. за період з 20.11.2019р. по 17.12.2019р., за зобов`язаннями листопад 2019р. за період з 20.12.2019р. по 22.01.2020р., за зобов`язаннями грудень 2019р. за період з 21.01.2020р. по 20.07.2020р. (розрахунки т. 1, а.с.19-29 )

Суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановив, що пеня за надані послуги становить 6528,23 грн., за перевищення замовленої потужності 12 819,13 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені за надані послуги в розмірі 6528,23 грн. та 12 819,13 грн. - за перевищення замовленої потужності задовольняються судом, в іншій частині вимоги про стягнення пені відхиляються за безпідставністю.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові КГС у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, за якою якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до розрахунку позивач заявив до стягнення 3% річних за послуги замовленої (договірної) потужності становить 1 774,56 грн., за перевищення потужності 2 788,64 грн.

За перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" до стягнення підлягає 3 % річних за перевищення потужності - 1119,49 грн., за послуги замовленої потужності - 1770,82 грн. В іншій частині вимоги про стягнення 3 % річних відхиляються за безпідставністю.

Позивач заявив до стягнення інфляційні втрати за перевищення замовленої потужності в розмірі 4 493,39 грн., за надані послуги в розмірі 2 584,40 грн. Суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та встановив його невідповідність.

Згідно здійсненого судом перерахунок інфляційні збитки мають становити за перевищення потужності 5 028,53 грн., за надані послуги 3 032,56 грн., що перевищує розмір інфляційних втрат заявлений позивачем до стягнення з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, суд не має права вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача суму інфляційних втрат більшу аніж заявлено позивачем у позові.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат за перевищення замовленої потужності в розмірі 4 493,39 грн., за надані послуги в розмірі 2 584,40 грн.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумах наведених вище.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому до стягнення з відповідача підлягає 2233,23 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 331 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" (37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87, ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ) заборгованості за перевищення замовленої потужності в розмірі - 43 162,75 грн., пеня - 12 819,13 грн., 3%річних 1119,49 грн., інфляційні втрати 4493,39 грн.; заборгованість за послуги замовленої договірної потужності в розмірі - 31 303,65 грн., пеня - 6 528,23 грн., 3% річних 1770,82 грн., інфляційні втрати 2584,40 грн., а також 2233,23 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2021р.

Суддя В.В. Паламарчук