ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року

м. Черкаси справа № 925/763/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача не з`явився, відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Золотоніської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Золотоніський завод залізобетонних виробів про стягнення 1945295, 02 грн.

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2021 року Золотоніська міська рада звернулася до суду з позовною заявою про стягннння з Товариства з обмеженою відповідальністю Золотоніський завод залізобетонних виробів 1945295,02 грн. заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 14.05.2010.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за вище вказаним договором щодо повної та своєчасної сплати орендної плати.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав.

Ухвалою суду від 21.09.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 12:30 год. 02 листопада 2021 року.

29.10.2021 позивач подав до суду клопотання про проведення судового засідання без участі його представника у зв`язку із перебуванням представника на лікуванні та наполягав на задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомлений.

Про час, дату та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про повідомлення відповідача на веб-сторінці Судова влада України.

Судом встановлено, що копія ухвали від 21.09.2021 направлялась відповідачу на адресу, яка міститься у позовній заяві і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ЄДРПОУ), а саме: 01033, м.Київ, вул.Жилянська,30А, 12 поверх. Проте, вказана ухвала була повернута до суду 29.09.2021 без вручення адресату із Довідкою відділення поштового зв`язку (ф.20) з посилання на підставу невручення такої: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч.3 та ч.7 ст. 120 та ч.11 ст. 242 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

При цьому, суд враховує, що згідно ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою судом з додержанням вимог процесуального закону за належною адресою надсилалася ухвала від 21.09.2021 для вчинення відповідних дій та яка повернулася до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, є дією у площині волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер.

Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 911/3309/17, від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17 та від 22.07.2021 у справі № 920/938/20).

Відтак, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2010 між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивач (Золотоніська міська рада) на підставі рішення від 11.12.2009 № 48-45/V зобов`язався надати, а відповідач (ТОВ «Золотоніський завод залізобетонних виробів») зобов`язався прийняти земельну ділянку для виробничого використання за рахунок земель промисловості Золотоніської міської ради, що за основним цільовим призначенням відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться за адресою вул.Обухова,65, м.Золотоноша, Черкаська області (далі - Договір).

Об`єкт оренди - земельна ділянка площею 6,8460 га, у тому числі 6,8460 га землі промисловості Золотоніської міської ради.

За функціональним призначенням земельну ділянку віднесено до категорії земель промисловості (п.2 Договору).

На земельній ділянці знаходяться такі об`єкти нерухомого майна та інфраструктури: існуюча виробнича база. (п.3 Договору).

Відповідно п.7 Договір укладено на 49 років.

Згідно п. 8 Договору за оренду земельної ділянки Орендар зобов`язався сплачувати орендну плату у грошовій формі.

Річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється:

- - у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання цього договору становила 90572,58 грн. 58 коп. - на період реконструкції;

- у розмірі 4,0 % від її нормативної грошової оцінки і на час укладання цього договору становила 120763,44 грн. 44 коп. - за землі промисловості після завершення реконструкції.

П.10 Договору встановлено, що орендна плата за землю вноситься Орендарем щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним.

Орендар взяв на себе обов`язок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів через фінансові та податкові органи на місцях.

Згідно інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 256487314 від 14.05.2021 на орендованій відповідачем земельній ділянці по вул.Обухова,65, в м.Золотоноша, знаходиться належні відповідачу на праві приватної власності нежитлові приміщення, право власності на які було зареєстроване 11.02.2014 і після цього жодних реєстраційних дій щодо даного майна не вчинялося.

Тобто, станом на 11.02.2014 реконструкція нежитлових приміщень відповідача була закінчена та на відповідні споруди було зареєстроване право власності.

Із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 05.10.2020 вбачається, що земельній ділянці по вул.Обухова,65, в м.Золотоноша, площею 6,8460га присвоєний кадастровий № :02:001:0004.

Вказана земельна ділянка перебуває в комунальній власності та використовується відповідачем на праві оренди.

Через несвоєчасну сплату позивачу орендної плати за відповідачем утворилась заборгованість, яка становила 2 096 287,58 грн., а саме:

- 2018 рік (за травень-грудень) - 638 796,32 грн. ((23 791 903,80*4%)/365*245);

- 2019 рік (за січень-грудень) - 951 676,15 грн. (23 791 903,80 *4%);

- 2020 рік (за січень-грудень) - 380 664,98 (9 516 624,60*4%);

- 2021 рік (за січень-квітень) - 125 150ДЗ ((9 516 624,60*4%)/365)*120).

Судом встановлено, що відповідач здійснив частковий розрахунок заборгованості, перерахувавши на користь позивача за період з травня по грудень 2018 року орендної плати в розмірі 150 992,56 грн.

Борг відповідача перед позивачем по орендній платі становить 1 945 295,02 грн.

Ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Чинним законодавством (ст.21 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.96, 206 Земельного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України) передбачено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Пунктом 9.4 зазначеного Договору оренди також передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату. Крім того,

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ст.125 Земельного Кодексу (далі - ЗК) України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право користування земельною ділянкою оформляється відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та її обтяжень».

Зокрема, частинами 1, 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та її обтяження» визначено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що у разі якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Ст.549 ЦК України неустойку (штраф, пеню) визначає як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема такі як сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання у відповідності з ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору оренди землі від 14.05.2010.

Проте, відповідач, порушуючи вказані норми цивільного законодавства та умов укладеного Договору не виконав зобов`язання щодо орендної оплати, заборгованість якої становить 1 945 295,02 грн.

На час розгляду справи доказів оплати заявлених до стягнення сум відповідач суду не подав.

Суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, а також порушення ним вимог чинного законодавства міський бюджет недоотримав за договором оренди землі 1 945 295,02 грн. орендної плати.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання умов вищевказаного Договору відповідач до суду не подав.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки від 14.05.2010 за земельну ділянку площею 6,8460 га, (адреса: м.Золотоноша, вул.Обухова,65, кадастровий № :02:001:0004) в розмірі 1 945 295,02 грн. за період з травня 2018 року по квітень (включно) 2021 року.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Золотоніський завод залізобетонних виробів (; вул.Жилянська,30А, 12 поверх, 01033) на користь Золотоніської міської ради (; вул.Садовий Проїзд,8, м.Золотоноша,Черкаська область, 19702) 1 945 295,02 грн. (один мільйон дев`ятсот сорок п`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять грн. 02 коп.) боргу та 29 179,44 грн. (двадцять дев`ять тисяч сто сімдесят дев`ять грн. 44 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення підписано 15.11. 2021.

Суддя К.І.Довгань