УХВАЛА

19 листопада 2021 року

м. Київ

Справа № 922/761/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Білоуса В. В.

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С"

про відвід суддів Могил С. К., Волковицької Н.О., Случа О. В.

від розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2020

та на рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020

у справі № 922/761/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С"

до Комунального підприємства "Харківводоканал"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фонтен"

про виконання зобов`язання в натурі,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 (повний текст складено 16.11.2020) та на рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 у справі № 922/761/19, подана до Суду 01.09.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.09.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С. К. - головуючий, Случ О. В., Волковицька Н. О.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог пункту 5 частини другої, частини третьої статті 290, статті 288 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху та вказано на необхідність: 1) викласти касаційну скаргу в уточненій редакції та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав); 2) надати Суду документи, що підтверджують повноваження Гриценка В.О. на право підписання касаційної скарги; 3) навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.

На виконання вимог вказаної ухвали 15.10.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Мако - С" було подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги (отримана Судом 21.10.2021), до якої додано заяву про відвід суддів

Могил С. К., Волковицької Н. О., Случа О. В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.10.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако - С" про відвід суддів Могил С. К., Волковицької Н. О., Случа О. В. повернуто без розгляду на підставі частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

17.11.2021 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако - С" надійшла заява про відвід суддів Могил С. К., Волковицької Н. О., Случа О. В.

Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" про відвід суддів Могил С. К., Волковицької Н. О.,

Случа О. В. у справі № 922/761/19 визнано необґрунтованою. Передано матеріали касаційної скарги у справі № 922/761/19 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако - С" про відвід суддів Могил С. К., Волковицької Н. О., Случа О. В.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 18.11.2021 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної заяви про відвід визначено суддю Білоуса В. В.

Вказана заява мотивована тим, що на думку заявника, в даному випадку є підстави для сумнівів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів

Могил С. К., Волковицької Н. О., Случа О. В., які проявилися у незаконних процесуальних діях під час постановлення ухвали від 30.09.2021 про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" без руху. Так заявник вказує на те, що, на його думку, у суду були відсутні підстави для залишення касаційної скарги без руху з підстав недодержання вимог пункту 5 частини другої, частини третьої статті 290, статті 288 Господарського процесуального кодексу України, оскільки на думку скаржника касаційна скарга була подана з додержанням вимог статей 288, 290 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши вказану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви про відвід, зокрема доводів заявника щодо постановлення колегією суддів ухвали у цій справі, суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тому, Верховний Суд дійшов висновку що наведені заявником підстави для відводу суддів фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" про відвід суддів Могил С. К., Волковицької Н. О., Случа О. В. від розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 та на рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 у справі № 922/761/19 не містить обставин, які визначені чинним процесуальним законодавством як підстави для відводу суддів чи викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, а тому Суд відмовляє у задоволенні заявленого відводу.

Керуючись статтями 32, 35, 36, 39, 234 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Білоуса В. В., -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" про відвід суддів Могил С. К., Волковицької Н. О., Случа О. В. від розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мако-С" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 та на рішення Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 у справі № 922/761/19.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Білоус