ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Справа№ 910/3884/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.В.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 06.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 (повний текст складено 09.08.2021)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон"

про заміну позивача (стягувача)

у справі №910/3884/20 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Державного підприємства "Луганський Авіаційний ремонтний завод"

до Держави України в особі:

1) Міністерства юстиції України

2) Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди 4 782 191,04 грн, яка заподіяна особі незаконною бездіяльністю органу державної влади, його посадовою особою,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 відмовлено у задоволенні заяви №б/н від 28.07.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" про заміну позивача (стягувача) у справі №910/3884/20.

Аргументуючи вищевказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, заявник не довів наявність підстав для заміни сторони її правонаступником.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/3884/20 та прийняти постанову, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" про заміну позивача (стягувача) його правонаступником у справі №910/3884/20.

Разом з тим, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.08.2021, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали ним було отримано 18.08.2021, що підтверджується копією поштового конверта за трек-номером 382.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, тому що має місце неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи внаслідок невірної оцінки наданих скаржником доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" зводяться до того, що місцевим господарським судом помилково встановлено, що право вимоги у даній справі передається саме на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2020, оскільки за твердження скаржника, в даному випадку предметом відступлення права вимоги (цесії) було не право вимоги у справі №910/3884/20, а право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4782181,04 грн, яка була заподіяна Державним підприємством "Луганський Авіаційний ремонтний завод" незаконною бездіяльністю посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Севастополі по виконавчому провадженню ВП 338294724.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися правом подати відзиви на апеляційну скаргу. Неподання відзивів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" про заміну позивача (стягувача) у справі №910/3884/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., судді Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 року у справі №910/3884/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 року у справі №910/3884/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 06.10.2021.

В судове засідання, яке відбулося 06.10.2021 з`явився представник скаржника та позивача, який підтримав апеляційну скаргу.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд апеляційної інстанції не сповістили, хоча належним чином були повідомлений про час та місце судового засідання, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021, про що свідчать долучені до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що явка представників відповідачів в судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника та позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/3884/20 за позовом Державного підприємства "Луганський Авіаційний ремонтний завод" до Держави України в особі: 1) Міністерства юстиції України 2) Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди 4 782 191,04, яка заподіяна особі незаконною бездіяльністю органу державної влади, його посадовою особою.

Позовні вимоги мотивовані незаконною бездіяльністю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Севастополі у ВП № 38294724 про стягнення з Державного підприємства "Севастопольського авіаційного підприємства" на користь Державного підприємства "Луганський Авіаційний ремонтний завод" 5 977 153,43 грн, яке було відкрито на підставі наказу Господарського суду м.Севастополь № 919/213/13-г від 13.05.2013, та в рамках якого 06.12.2013 були стягнені із боржника грошові кошти та у січні 2014 платіжні доручення про перерахування на користь стягувача коштів у сумі 4 782 191,04 грн сформовані органом виконавчої служби. Проте вказані кошти не були перераховані стягувану. Також неодноразові звернення до відповідачів не призвели до відновлення прав стягувача, у зв`язку із чим позивач просив суд першої інстанції стягнути спірні кошти з відповідачів, як майнову шкоду в порядку ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 у справі №910/3884/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.03.2021 у справі № 910/3884/20 рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2020 у справі № 910/3884/20 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 вказаний позов задоволено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 виправлено допущену описку у рішення суду у вступній та резолютивній частині та у резолютивній частині рішення (повний текст) від 20.05.2021 у справі № 910/3884/20 та викладено у наступній редакції:

"1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) шляхом безспірного списання коштів державного бюджету України на користь Державного підприємства "Луганський Авіаційний ремонтний завод" (91004, м. Луганськ, вул. Острая Могіла, 180, ) 4 782 191 (чотири мільйона сімсот вісімдесят дві тисячі сто дев`яносто одну) грн. 04 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди."

16.06.2021 видано наказ на виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/3884/20 від 20.05.2021, яке набрало законної сили 10.06.2021.

28.07.2021 через відділ діловодства суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" надійшла заява про заміну позивача (стягувача), у справі № 910/3884/20.

Вказана заява мотивована тим, що у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги (цесії) № 27/10-2020 від 27.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" стало процесуальним правонаступником Державного підприємства "Луганський Авіаційний ремонтний завод" у правовідносинах з відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4 782 191,04 грн, яка була заподіяна Державному підприємству "Луганський Авіаційний ремонтний завод" незаконною бездіяльністю посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Севастополі по виконавчому провадженню ВП №38294724, яке було відкрито на підставі наказу Господарського суду м. Севастополь №919/213/13-г від 13.05.2013 про стягнення грошових коштів з боржника - Державного підприємства "Севастопольського авіаційного підприємства" на користь Державного підприємства "Луганський Авіаційний ремонтний завод".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 відмовлено у задоволенні заяви №б/н від 28.07.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" про заміну позивача (стягувача) у справі №910/3884/20.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про заміну позивача (стягувача) у виконавчому провадженні.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності судова колегія виходить з того, що питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Так, частиною першою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - правонаступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Враховуючи, що договір про відступлення права вимоги укладався до винесення рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/3884/20, яким вказаний позов задоволено повністю, а також те, що сторонами у п. 1.3 Договору передбачено, що у заявлених вимогах у судовій справі № 910/3884/20 було відмовлено Цеденту у задоволенні його позовзних вимог про відшкодування Державою Україна матеріальної шкоди в розмірі 4782191,04 грн., суд дійшов висновку, що колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, заявник всупереч приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України, не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від Державного підприємства "Луганський Авіаційний ремонтний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" за договором про відступлення прав вимоги (цесія) №27/10-2020 від 27.10.2020, а відтак не довів наявність підстав для заміни сторони її правонаступником.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд при ухваленні оскаржуваної ухвали.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування ухвали місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/3884/20 - без змін.

Матеріали справи №910/3884/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.11.2021.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська