УХВАЛА

м. Київ

17.11.2021Справа № 910/11495/21

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»
до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 130000,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №1061/20-Т/К/01 від 05.05.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Kia, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР7455259, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/11495/21, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а також встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

09.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що станом на момент звернення до суду встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90-денний строк для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування не закінчився.

11.08.2021 від позивача надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат.

16.08.2021 від відповідача надійшла відповідь на відзив.

17.08.2021 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

21.10.2021 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій відповідач повідомляє, що заявлена до стягнення сума страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн була сплачена ним в повному обсязі 13.10.2021, тобто у встановлений для цього строк. У вказаній заяві відповідач також просить, враховуючи передчасність позовних вимог та відсутність порушення відповідачем прав позивача, судові витрати покласти на позивача.

26.10.2021 від позивача надійшла заява, в якій позивач, посилаючись на сплату відповідачем заявленої до стягнення суми відшкодування у розмірі 130000,00 грн, просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму судового збору у розмірі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог розуміється відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Однак, у поданій суду заяві позивач не заявляє жодних позовних вимог, а ставить лише питання про розподіл судових витрат.

За таких обставин, подана позивачем заява не є заявою про зменшення розміру позовних вимог в розумінні ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Більш того, суд звертає увагу, що з огляду на положення п. 2 ч. 2 ст. 46, ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, збільшити або зменшити розмір позовних вимог в даній справі позивач міг протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а на стадії розгляду справи по суті така можливість процесуальним законом не передбачена.

Таким чином, оскільки заява позивача, яка надійшла 26.10.2021, не відповідає положенням ст.46 Господарського процесуального кодексу України, дана заява залишається судом без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадженні у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки після відкриття провадження у даній справі заявлена до стягнення сума страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн сплачена відповідачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №22333 від 13.10.2021, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Згідно з ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, з огляду на те, що провадження у даній справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, в силу положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає поверненню позивачу із державного бюджету України.

Щодо клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 9000,00 грн суд зазначає таке.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 269).

В рамках даної справи позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача як страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР7455259 суми страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.05.2021.

Таким чином, до правовідносин, що виникли між позивачем і відповідачем у даній справі, підлягають застосуванню положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як спеціальних норм, що регулюють питання виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.

До числа юридично значимих дій потерпілого (іншої особи, яка має відповідне право), необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, настання строку здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування за договором (полісом) №АР7455259 обумовлене закінченням дев`яностоденного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як зазначає сам позивач, із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він до відповідача не звертався, а реалізував своє право на безпосереднє звернення до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування (як один із альтернативно можливих способів захисту свого права).

Згідно інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, копія позовної заяви (в якій міститься власне зміст майнової вимоги позивача до відповідача щодо відшкодування заподіяної шкоди) із доданими до неї документами (в тому числі, що стосуються спірної страхової події та розміру завданої в результаті ДТП шкоди) була отримана відповідачем 16.07.2021.

В подальшому, 13.10.2021, тобто з дотриманням встановленого п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90-денного строку, відповідач в добровільному порядку в повному обсязі здійснив виплату на користь позивача страхового відшкодування у заявленій ним сумі (130000,00 грн).

При цьому, жодних заперечень щодо наявності у позивача права на отримання суми відшкодування у розмірі 130000,00 грн відповідач в ході розгляду справи не заявляв, а вказував лише на те, що станом на момент розгляду справи не сплив строк для прийняття страховиком рішення щодо виплати такого відшкодування.

З наведеного слідує, що витрати позивача у розмірі 9000,00 грн на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану зі звернення до суду з даним позовом, не були необхідними та неминучими (як обов`язкової передумови для покладення таких витрат на іншу сторону).

На переконання суду, враховуючи, що права позивача на отримання страхового відшкодування відповідачем порушені не були, а позивачем самостійно обрано такий спосіб захисту своїх прав як звернення безпосередньо до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування (без попереднього звернення до страховика із відповідною заявою та вирішення цього питання в позасудовому порядку), підстави для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 231, 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/11495/21 у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (Україна, 03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154, ідентифікаційний код 33908322) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп., сплачений згідно платіжного доручення №34748823 від 25.06.2021 (оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №910/11495/21).

3. Витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката залишити за позивачем.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення.

Суддя Ю.М. Смирнова