ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" листопада 2021 р. Справа № 914/1561/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Матущака О.І.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Чудяк Х.В.

явка учасників справи:

від особи, яка не брала участі у справі: Тістик М.В. - представник (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань)

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися;

розглянув апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 б/н від 20.09.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 суддя: Крупник Р.В., м. Львів, повний текст рішення складено - 16.12.2019

за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача громадської організації "Товариство індивідуальних підприємців "Ксеня-Т", м. Львів

про зобов`язання звільнити самовільно зайняті нежитлові приміщення,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Громадської організації «Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» про звільнення самовільно зайнятих нежитлових приміщень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у комунальній власності територіальної громади м. Львова знаходяться нежитлові приміщення під індексами « 2-1», « 2-2», « 2-3», « 2-4», « 2-5», загальною площею 64,5 кв.м., які розташовані в будинку №7 по вул. Зеленій у м. Львові.

Вказане приміщення незаконно використовується ГО «Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т», що підтверджується матеріалами перевірки від 28.05.2019 проведеної контрольно-інвентаризаційним відділом спільно з представниками Личаківської районної адміністрації та ЛКП «Управитель».

Правові підстави позову ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 316, 319, 327, 387, 391 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 позов задоволено повністю. Зобов`язано громадську організацію "Товариство індивідуальних підприємців "Ксеня-Т" звільнити самовільно зайняті нежитлові приміщення під індексами " 2-1", " 2-2", " 2-3", " 2-4", " 2-5", загальною площею 64,5 кв.м.

Стягнуто з громадської організації "Товариство індивідуальних підприємців "Ксеня-Т" на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 1921,00 грн. судового збору.

20.09.2021 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 б/н від 20.09.2021 на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 в справі №914/1561/19.

Особа, яка не брала участі в справі просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаючись на ст. 254 ГПК України, вказує, що оскаржуваним рішенням порушуються її права, оскільки ОСОБА_1 була членом трудового колективу Державного-комунального підприємства побутового обслуговування «Ксеня» (правонаступником якого є громадська організація «Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т») і частково за її кошти (1,8 млн. крб.) було придбано майно підприємства, а саме майно, що знаходиться на балансі підприємства та вбудоване примішення за адресою м. Львів, вул. Зелена, 7.

Учасники справи не скористалися своїм правом визначеним ст. 263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

В судове засідання 10.11.2021 з`явився представник позивача.

Інші учасники справи, в тому числі і особа, яка не брала участі в справі, в судове засідання повторно не з`явились, хоча належним чином повідомленні про час, дату та місце слухання справи.

03.11.2021 до Західного апеляційного господарського суду від особи, яка не брала участі в справі, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що у неї наявні ознаки інфекційного захворювання COVID-19, а тому вона не зможе взяти участь в судовому засіданні. Жодних доказів на підтвердження зазначених обставин заявником не надано.

З цих підстав апеляційний господарський суд визнає неявку особи, яка не брала участі в справі, без поважних причин, оскільки в силу п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Окрім того, судом апеляційної інстанції вжито достатньо необхідних заходів для належного повідомлення осіб, що не з`явились про час, дату та місце слухання справи. При цьому суд приймає до уваги те, що з апеляційною скаргою звернулась саме особа, яка не брала участі в справі, яка має проявляти особливу зацікавленість в розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За таких обставин слід вважати, що особа, яка не брала участі в справі та подала апеляційну скаргу належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи.

Враховуючи наведене, а також те що перегляд рішення місцевого суду в суді апеляційної інстанції здійснюється ще з 20.09.2021, про що особа, яка не брала участі в справі обізнана (лист вх № 0204/6570/21 від 22.09.2021, відповідно до якого адвокат особи, яка не брала участі в справі отримав наручно ухвалу Західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 20.09.2021), то відсутні правові підстави для відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що рішенням місцевого господарського суду, яке оскаржується, питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта (особи, яка не брала участі в справі) не вирішувалося.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявність права у ОСОБА_1 на оскарження ухваленого рішення суду та проаналізувавши приписи чинного процесуального законодавства, вважає, що існують підстави для закриття апеляційного провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 не була учасником справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 цього кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

За приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або ж у рішенні повинно міститися судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

При цьому, особа, яка звертається з апеляційною скаргою у порядку ст. 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним (правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 21.09.2018 р. у справі № 909/68/18 та від 18.12.2018 р. у справі № 911/1316/17).

Обгрунтовуючи право на апеляційне оскарження рішення суду, ОСОБА_1 зазначає, що була членом трудового колективу Державного-комунального підприємства побутового обслуговування «Ксеня» (правонаступником якого є громадська організація «Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т») і частково за її кошти (1,8 млн. крб.) було придбано майно підприємства, а саме майно, що знаходиться на балансі підприємства та вбудоване примішення за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 7.

На переконання скаржника, задоволення позовних вимог про зобов`язання громадську організацію «Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т» звільнити самовільно зайняті нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 7 впливає на її права, інтереси та (або) обов`язки.

Проте, колегія суддів не погоджується з вищевказаними твердженнями скаржника з огляду на наступне.

Оскаржуваним рішенням суду від 05.12.2019 у даній справі вирішено спір з приводу заняття відповідачем приміщень за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 7 без встановлених на те правових підстав, що позбавляє позивача, як власника майна, права розпоряджатися та використовувати приміщення для задоволення своїх потреб.

У даному спорі його учасниками є зобов`язана сторона, тобто відповідач, який без встановлених на те правових підстав займає приміщення за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 7, та управнена сторона, а саме Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.

Тому, апеляційний господарський суд вважає, що ОСОБА_1 має зовсім інші правовідносини з Державним-комунальним підприємством побутового обслуговування «Ксеня» (правонаступником якого є громадська організація «Товариство індивідуальних підприємців «Ксеня-Т»), які виникли на підставі іншого правочину.

Отже скаржник не має жодного правового зв`язку з учасниками даного спору.

Твердження скаржника стосовно того, що оскаржуваним рішенням суду порушено його права та законні інтереси, не відповідають обставинам справи.

Судом також відхиляються посилання апелянта (особи, яка не брала участі в справі), як на докази, які підтверджують право власності на спірні приміщення та законне перебування в приміщеннях, зокрема, наказ Представництва ФДМ України у м. Львові від 28.12.1995 №2364, інвентаризаційний опис основних засобів №1, №2, акт оцінки вартості майнового комплексу, затверджений наказом Представництва ФДМ України у м. Львові від 13.12.1995 №2150, свідоцтво про реєстрацію товариства покупців членів трудового колективу ДППО «Ксеня», договір купівлі-продажу від 28.12.1995 №576 та акт прийому-передачі від 14.03.1996 №576, з тих підстав, що з долучених документів вбачається, що в результаті приватизації відповідачем - державним підприємством побутового обслуговування «Ксеня» (ДППО «Ксеня»), було придбано цілісний майновий комплекс ДППО «Ксеня». Разом з тим, наявний в матеріалах справи опис основних засобів, які були прийняті, не свідчить про те, що відповідачем придбавалися спірні приміщення інд. номер 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, загальною площею 64,5 кв.м., розташовані в будинку №7 по вул. Зеленій у м. Львові .

Суд зазначає, що оскаржуваним незалученою особою судовим рішенням повинно бути безпосередньо вирішено питання щодо її прав (інтересів, обов`язків), тобто в мотивувальній або резолютивній частинах рішення повинні міститися висновки про права та обов`язки цієї особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не має братися до уваги.

Разом з цим, з рішення суду не вбачається наявність у ньому будь-яких висновків у мотивувальній або резолютивній частинах про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 у справі № 914/1561/19 не є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України особи, які не брали участі у справі, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції лише в тому випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 у справі № 914/1561/19 підлягає закриттю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки зазначене рішення не є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

Враховуючи, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 зупинено дію рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 в справі № 914/1561/19, а також те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 б/н від 20.09.2021 на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 у справі №914/1561/19 підлягає закриттю, апеляційний господарський суд дійшов висновку про поновлення дії рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 у справі №914/1561/19.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 264, 286-289 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 б/н від 20.09.2021 на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2019 у справі №914/1561/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду на підставі ст.ст. 286-289 ГПК України

Головуючий суддя С.М. Бойко

Судді О.І. Матущак

Г.Г. Якімець