ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2021 р. Справа № 925/555/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.05.2021 (повний текст складено 11.08.2021)

у справі №925/555/20 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго"

до 1) Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Смілянська міська рада

про визнання договору недійсним

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача Лук`яненко Г.О., адв., посв. №850 від 12.02.2018;

- відповідача-1 Родіна Т.М., адв., посв. №244 від 17.11.2003;

- відповідача-2 повідомлений, але не з`явився;

- третьої особи Сілко О.І., представник (само представництво) за витягом;

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» (надалі позивач/ КП «Смілакомунтеплоенерго») звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі АТ «НАК «Нафтогаз України»/ скаржник/ відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (надалі ТОВ «Сміла Енергоінвест»/ відповідач 2) про визнання недійсним договору про переведення боргу №14/3529/18 від 26.12.2018 (надалі спірний договір), укладеного між позивачем, АТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Сміла Енергоінвест» на підставі статті 233 ЦК України як такого, що укладений з боку позивача на вкрай невигідних для останнього умовах, адже під загрозою стояв зрив опалювального сезону періоду 2018-2019 років у м. Сміла.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.05.2021 позов задоволений повністю; визнано недійсним договір про переведення боргу №14/3529/18 від 26.12.2018 в порядку статті 233 ЦК України. Місцевим господарським судом встановлено, що спірний договір був укладений зі сторони позивача на вкрай невигідних для нього умовах, на початку опалювального сезону 2018-2019 років діяльність позивача з теплопостачання та подальше безперебійне функціонування всіх соціально-значимих об`єктів м. Сміла опинилось в прямій залежності від позиції відповідача 1, який ухилився від вчасного укладення договорів на постачання природного газу із позивачем. Спірний договір переведення боргу позивачем був підписаний з метою своєчасного опалювального сезону для недопущення непоправних наслідків життєдіяльності міста Сміла.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач 1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, в якому просить оскаржуване судове рішення скасувати, в позові відмовити. Скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом статті 277 ГПК України щодо неправильного тлумачення закону та незастосування закону, який підлягав застосуванню, а саме: не врахував ч. 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання», статей 6, 241, 520 ЦК України. Так, як стверджує скаржник, спірний договір укладався між позивачем та відповідачами 1 та 2 не з метою усунення тяжких наслідків та/або зменшення негативних обставин, а відповідно до ч. 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання» з метою правового регулювання відносин між сторонами, які виникли внаслідок розірвання договору про спільну діяльність від 05.05.2010 №47-2V та переходу до позивача права користування цілісним майновим комплексом на підставі рішення суду та відповідно заборгованості попереднього користувача (відповідача 2).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті. Позиції учасників справи.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1, судді: Барсук М.А., Руденко М.А.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 №09.1-07/494/21 відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/555/20 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 09.09.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Владимиренко С.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 26.05.2021 у справі №925/555/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.05.2021 у справі №925/555/20; розгляд справи №925/555/20 призначено на 25.10.2021.

Судове засідання, призначене на 25.10.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Попікової О.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 розгляд справи №925/555/20 призначено на 15.11.2021.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 №09.1-08/5794/21 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/555/20 у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці з 15.11.2021.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.05.2021 у справі №925/555/20 до провадження у визначеному складі суду.

Позиції учасників справи, клопотання.

11.10.2021 від позивача, а 18.10.2021 від Смілянської міської ради надійшли відзиви на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в яких вказані учасники справи заперечують проти її задоволення, просять оскаржуване судове рішення залишити в силі.

В судовому засіданні 15.11.2021 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, у позові відмовити, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Інші присутні представники учасників даної справи заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції, а також додатково встановлені.

КП "Смілакомунтеплоенерго" є комунальним унітарним підприємством, створеним одним засновником (стаття 63 ГК України), що відображено в статуті підприємства, що затверджений рішенням міської ради від 29.03.2018 №67-20/VIШ.

Засновником підприємства є територіальна громада в особі Смілянської міської ради (Власник) - преамбула Статуту.

Згідно з п. 2.4. Статуту КП "Смілакомунтеплоенерго" несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах майна, яким наділяє його власник (статутним капіталом), згідно з чинним законодавством. Підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями Власника та Органу управління, а Власник та Орган управління не несуть відповідальності за зобов`язаннями Підприємства, крім випадків передбачених діючим законодавством України.

Пунктом 2.5 Статуту КП "Смілакомунтеплоенерго" визначено, що підприємство має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем в суді, господарчому та третейському суді. Власник має право обмежувати укладання угод, набуття майнових та особистих немайнових прав Підприємства у разі, коли такі дії не відповідають інтересам місцевого самоврядування, або можуть завдати шкоди Підприємству.

Згідно з п. 3.1. Статуту КП "Смілакомунтеплоенерго" підприємство створюється з метою отримання прибутку, повного задоволення потреб з надання житлово-комунальних послуг у сфері теплопостачання для населення та юридичних осіб, створення і покращення економічних і соціальних умов трудового колективу підприємства.

Предметом діяльності підприємства згідно з п. 3.2 Статуту, зокрема, є постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач - КП «Смілакомунтеплоенерго» основним видом економічної діяльності останнього є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Пунктом 4.2. Статуту підприємства встановлено, що майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Підприємство володіє, користується та розпоряджається майном відповідно до цілей цього статуту. Будь-яке відчуження майна здійснюється лише з дозволу власника та в порядку, який встановлений власником. Передача майна в будь-яке строкове володіння здійснюється за погодженням з власником.

Згідно з п. 5.1. Статуту КП "Смілакомунтеплоенерго", для забезпечення діяльності Підприємства за рахунок майнових внесків Засновника створюється статутний капітал у розмірі 8813220,00 грн.

Підприємство планує свою діяльність, визначає стратегію та основні напрямки свого розвитку за погодженням із Власником. Також позивач здійснює економічну діяльність у відповідності до фінансового плану, затвердженого в порядку, встановленому рішенням міської ради "Про порядок складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів комунальних підприємств" (п.п. 6.1.1., 6.1.5 Статуту).

Пунктом 6.2.1. Статуту визначено, що КП "Смілакомунтеплоенерго" зобов`язане виконувати фінансовий план, затверджений виконавчим комітетом міської ради, щоквартально звітує перед Смілянською міською радою про фінансово-господарську діяльність.

Визначення основних напрямків діяльності підприємства-позивача, затвердження його планів і звітів про їх виконання є компетенцією Власника або органу управління (п. 7.2 Статуту).

26.12.2018 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ «Сміла Енергоінвест» та КП «Смілакомунтеплоенерго» укладений договір №14/3529/18 про переведення боргу, відповідно до якого ТОВ «Сміла Енергоінвест» (первісний кредитор) переводить на нового боржника КП «Смілакомунтеплоенерго» (новий боржник) свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором (ПАТ "НАК "Нафтогаз України") за договором купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 №13/2667-БО-36, укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного кредитора у цьому зобов`язанні та замінює первісного боржника у зобов`язанні (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 2.1 договору сума боргу, яка переводиться на нового боржника станом на момент укладення даного договору дорівнює 16717679,32 грн., в тому числі: 15374629,88 грн. - основний борг, 905790,07 грн. - пеня, 352216,31 грн. - 3% річних, 85043,06 грн. - інфляційні втрати згідно з рішенням суду у справі №925/1131/14.

Борг, який був переданий за вказаним договором про його переведення, виник у ТОВ «Сміла Енергоінвест» перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 №13/2667-БО-36.

Події, які передували укладенню договору №14/3529/18 про переведення боргу від 26.12.2018:

- 25.07.2018 та 16.11.2018 КП «Смілакомунтеплоенерго» зверталось до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з листами вих. №983, вих. №1420 "Щодо заключення договорів постачання природного газу", в яких просило укласти договори з постачання природного газу для виробництва теплової енергії з метою надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення споживачам теплової енергії усіх категорій на опалювальний сезон 2018-2019 років;

- ПАТ "НАК "Нафтогаз України" листом №26-5283/1.2-18 від 20.08.2018 висловило свою готовність розглянути питання щодо забезпечення природним газом об`єктів КП "Смілакомунтеплоенерго" після отримання копій документів, які свідчать про повернення цілісного майнового комплексу для вироблення та постачання теплової енергії КП "Смілакомунтеплоенерго" (на виконання рішення Вищого господарського суду України від 14.12.2017 у справі №925/459/17) та після підписання тристороннього договору про переведення боргу від ТОВ "Сміла Енергоінвест" на КП "Смілакомунтеплоенерго";

- рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 24.10.2018 №357 "Про початок опалювального сезону 2018-2019 р.р. в м. Сміла" постановлено: теплопостачальним організаціям міста розпочати в м. Сміла опалювальний сезон 2018-2019 років з 25.10.2018, в першу чергу, забезпечивши подачу теплової енергії лікувальним закладам, дитячим дошкільним та навчальним установам (п. 1);

- рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 12.11.2018 №393 "Про тимчасове призупинення освітнього процесу у закладах загальної середньої освіти міста" доручено Управлінню освіти, молоді та спорту тимчасово призупинити освітній процес у закладах загальної середньої освіти № 1, 2, 4, 6, 7, 11, 13, навчально-виховних комплексах "Загальноосвітня школа I ступеня - гімназія імені В.Т. Сенатора", "Загальноосвітня школа I-III ступенів №3 - колегіум", "Ліцей - загальноосвітня школа I-III ступенів "Лідер", "Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа I-III ступенів №15" у разі відсутності теплопостачання з 12.11.2018 до моменту подачі теплової енергії;

- 13.11.2018 на позачерговому засіданні комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Смілянської міської ради, оформленого протоколом №28, розглядалось питання про невідкладні заходи щодо запобігання виникненню надзвичайної ситуації, спричиненої відсутністю централізованого опалення, забезпечення безперебійного функціонування об`єктів соціальної сфери і житлових будинків м. Сміла в осінньо-зимовому періоді 2018-2019 років, слухали інформацію міського голови Цибка О.О. про те, що КП "Смілакомунтеплоенерго", яке на сьогоднішній день повинно надавати послуги з теплопостачання 68-тисячному місту, так і не спроможне розпочати опалювальний сезон; НАК "Нафтогаз України" на звернення представників м. Сміла виставляло вимоги: "Потрібно віддати борги приватної компанії і після цього НАК надасть опалення". За результатами обговорення міська комісія з питань ТЕБ та НС вирішила, зокрема: ситуацію, яка склалась на території міста, у зв`язку з відсутністю централізованого теплопостачання, з метою забезпечення безперебійного функціонування об`єктів соціальної сфери і житлових будинків м. Сміла, визначити як небезпечна подія, яка може привести до надзвичайної ситуації місцевого рівня; КП "Смілакомунтеплоенерго" прийняти природний газ в обсягах, необхідних для стабільного проходження опалювального сезону 2018-2019 р.р. та розпочати подачу теплоносія споживачам в повному обсязі, термін - невідкладно; ПАТ "Черкасигаз" ( ОСОБА_2 ) відновити газопостачання на котельні "Смілакомунтеплоенерго" для забезпечення подачі теплоносія до споживачів, термін - невідкладно;

- 15.11.2018 відбулось позачергове засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій за участю Президента України П.О. Порошенко, оформлене протоколом №9, з питання про запобігання виникненню надзвичайної ситуації у м. Сміла Черкаської області, пов`язаної із відсутністю теплопостачання, на якому вирішено: рекомендувати НАК "Нафтогаз України" разом з Черкаською облдержадміністрацією та за участю Смілянської міської ради невідкладно забезпечити газопостачання джерел теплової енергії теплогенеруючих та теплопостачальних організацій м. Сміли і укласти необхідні договори.

- у зв`язку з неукладенням договору на постачання газу між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та КП "Смілакомунтеплоенерго", у листопаді 2018 року останнє скористалося бездоговірним відбором газу, внаслідок чого ПАТ "Черкасигаз" нарахувало комунальному підприємству за листопад 2018 року 30971059,20 грн. відшкодування послуг балансування (лист від 27.12.2018 №2755/10.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач в обґрунтування його підстав, посилається на те, що: - укладенням спірного договору позивач намагався уникнути зриву опалювального сезону 2018-2019 років в м. Сміла, оскільки ситуація з опаленням в м. Сміла набула широкого розголосу та стала надзвичайною подією; - взятий позивачем на себе борг за договором про переведення боргу в декілька разів перевищує його статутний капітал і згоди на його укладення з боку власника позивача немає; - вартість активів позивача за 2017 рік становить 17695,3 тис. грн., в той час як розмір переведеного на позивача боргу - 16717679,32 грн., що становить 94,5% вартості активів комунального підприємств; - Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867, не передбачено право НАК «Нафтогаз України» вимагати укладення договорів про переведення боргу від попередніх споживачів газу як обов`язкової передумови постачання природного газу виробником теплової енергії. Передбачений Положенням обов`язок НАК «Нафтгаз України» продавати і постачати природний газ не ставиться в залежність від укладення чи не укладення з виробником теплової енергії такого роду договорів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положення частини 2 статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому, висновок (рішення) про невідповідність правочину актам законодавства як підстава для його недійсності має ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи щодо порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Отже, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору (договорів) недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину (правочинів).

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка, зокрема, викладена у постанові від 03.10.2019 по справі №922/109/19.

Згідно з частиною 1 статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статті 233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту наявності тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Ознаками правочину, що підпадає під дію статті 233 ЦК України, є вчинення особою правочину на вкрай невигідних для себе умовах (зокрема, реалізації за низьку оплату майна, що має значну цінність), під впливом тяжкої для неї обставини і добровільно, тобто за відсутності насильства, обману чи помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

За змістом статті 233 ЦК України для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох обставин: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину. Під важкими обставинами розуміється не будь-яке несприятливе матеріальне, фінансове, соціальне чи інше становище, а його крайні форми, такі як важка хвороба, смерть її годувальника, крайня нужденність сім`ї, загроза втратити заставлене житло, загроза банкрутства та інші обставини, для усунення чи пом`якшення яких необхідне термінове укладення правочину.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові від 14.02.2018 у справі №910/10765/17.

Тяжка обставина є оцінювальною категорією і має визначатися судом з урахуванням всіх обставин справи. Особа, яка оскаржує правочин, повинна довести, що за відсутності тяжких обставин вона взагалі або на зазначених умовах не уклала б такий правочин.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але змушена це зробити через тяжкі обставини.

Тобто має бути причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином (його укладання саме з метою усунення обставин).

Звертаючись з позовом у цій справі КП "Смілакомунтеплоенерго" зазначило, що спірний договір про переведення боргу вчинений підприємством під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах.

При цьому КП "Смілакомунтеплоенерго" визначає, що тяжкими обставинами, які зумовили укладання договору були: зрив початку опалювального періоду 2018-2019 у місті Сміла; наслідки відсутності тепла та визнання ситуації по м. Сміла надзвичайною подією; несанкціонований відбір природного газу комунальним підприємством після 15.11.2018.

Як встановлено в розділі даної постанови «Обставини справи…» на позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів.

Водночас, такий обов`язок може бути виконаний позивачем за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії. Законом України "Про ринок природного газу" передбачено, що постачання природного газу можливе виключно на підставі договору.

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р «Деякі питання опалювального сезону 2018/2019», з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2018-19 року, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було зобов`язано укласти до 15.10.2018 договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 357 (Офіційний вісник України, 2016 року, №46, ст. 1666), та принципу недискримінацїї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - Положення).

Положенням не передбачено право НАК "Нафтогаз України" вимагати укладення договорів про переведення боргу від попередніх споживачів газу як обов`язкової передумови постачання природного газу виробникам теплової енергії. Передбачений Положенням обов`язок НАК "Нафтогаз України" продавати і постачати природний газ не ставиться в залежність від укладення чи неукладення з виробником теплової енергії такого роду договорів.

Окрім того, відповідно до абзацу 13 п. 11 Положення у разі наявності у виробника теплової та електричної енергії боргових зобов`язань перед НАК "Нафтогаз України" з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли до дати прийняття об`єкта, на якому здійснюється виробництво теплової та електричної енергії, в управління управителем, погашення зазначених боргових зобов`язань здійснюється управителем за рахунок коштів, одержаних від погашення дебіторської заборгованості, що належала власнику (користувачу) майна об`єкта, на якому здійснюється виробництво теплової та електричної енергії, на дату прийняття його в управління управителем.

Тобто, погашення наявної заборгованості, взятої позивачем на себе відповідно до спірного договору, мало відбуватись не за рахунок господарської діяльності самого позивача, а саме за рахунок дебіторської заборгованості, яка виникла при експлуатації цих об`єктів до моменту їх передачі позивачу.

Проте, всупереч абзацу 13 п. 11 Положення, переведений за оспорюваним договором на комунальне підприємство борг (кредиторська заборгованість ТОВ "Сміла Енергоінвест" перед НАК "Нафтогаз України") не забезпечений дебіторською заборгованістю, про яку йдеться в зазначеній нормі Положення.

Комунальному підприємству від ТОВ "Сміла Енергоінвест" не передано право вимоги боргових зобов`язань до споживачів теплової енергії, виробленої за рахунок спожитого природного газу від НАК "Нафтогаз України". Відтак ТОВ "Сміла Енергоінвест" залишилось власником прав вимоги до споживачів теплової енергії, а комунальне підприємство - позивач лише несе тягар боргових зобов`язань перед НАК "Нафтогаз України", що призводить до збитковості та доведення до банкрутства підприємства.

За змістом спірного правочину про переведення боргу позивач прийняв на себе безумовне зобов`язання сплатити НАК "Нафтогаз України" за первісного боржника ТОВ "Сміла Енергоінвест" грошові кошти.

Як вбачається з оспорюваного договору, договір про переведення боргу, не передбачає будь-якої компенсації переданих боргів з боку ТОВ "Сміла Енергоінвест", що суперечить вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867.

Колегією суддів апеляційної інстанції враховано, що згідно з відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності КП "Смілакомунтеплоенерго" є постачання пари, гарячої води та кондиціонованого повітря. Тобто на позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів м. Сміла. У свою чергу, такий обов`язок може бути виконаний підприємством лише за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії. Законом України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу можливе виключно на підставі договору між постачальником та споживачем.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що своєчасність опалювального сезону 2018/2019 років та подальше стале функціонування соціально-значимих об`єктів міста Сміла опинилось в залежності від монопольного становища відповідача-1, який ухилявся від укладання договору на постачання природного газу, та спірний договір переведення боргу був підписаний позивачем з метою захисту прав споживачів та своєчасного початку опалювального сезону.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.01.2020 по справі №922/1362/17.

З огляду на що, колегією суддів відхиляються посилання відповідача-1 на наявність у позивача права та можливості укласти договір про постачання природного газу з будь-яким постачальником природного газу, який здійснює свою діяльність на ринку природного газу, що, на його думку, свідчить про недоведеність позову в частині тверджень про зайняття ним монопольного становища на ринку.

Щодо вкрай невигідних умов КП "Смілакомунтеплоенерго" зазначило, що спірний правочин може завдати шкоди комунальному підприємству, оскільки сума грошових коштів в розмірі 16717679,32 грн., яку повинне сплатити підприємство, вдвічі перевищує статутний капітал підприємства та дорівнює 94,5% відсотків вартості активів підприємства за даними його останньої річної фінансової звітності станом на 31.12.2017, яка становить 17695,3 тис. грн.,

Пунктом 2.5 Статуту КП "Смілакомунтеплоенерго" визначено, що власник має право обмежувати укладання угод, набуття майнових та особистих немайнових прав Підприємства у разі, коли такі дії не відповідають інтересам місцевого самоврядування, або можуть завдати шкоди Підприємству.

Водночас згоди власника (Смілянської міської ради) на вчинення значного правочину - в даному випадку договору №14/3529/18 від 26.12.2018 про переведення боргу 16 717 679,32грн. не було.

Укладання спірного договору не передбачено й фінансовим планом комунального підприємства на 2018 рік, а тому суперечить пп. 6.1.5. п. 6.1. Статуту, яким визначено, що для реалізації мети, зазначеної в статті 3 цього Статуту підприємство має право здійснювати економічну діяльність у відповідності до фінансового плану, затвердженому в порядку встановленому рішенням міської ради "Про порядок складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів комунальних підприємств".

Позивачем вчинено такий правочин добровільно (що сторонами не заперечується). Крім того, позивач усвідомлював, що вчиняє такий правочин на вкрай невигідних для себе умовах, але вимушений був це зробити під впливом тяжкої обставини.

Надання Смілянською міською радою перед НАК "Нафтогаз України" гарантії щодо належного виконання КП "Смілакомунтеплоенерго" умов договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, також не спростовує обставини укладення позивачем договору на вкрай невигідних умовах з огляду на те, що в силу положень ч. 1 статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведено, що спірний договір був укладений під впливом тяжких обставин, а саме - загрозою зриву опалювального сезону 2018-2019 у м. Сміла, враховуючи що позивач є єдиним постачальником послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання, а також понесення додаткових витрат за листопад 2018 року внаслідок вимушеного несанкціонованого відбору газу, що поставило позивача в скрутне матеріальне становище.

Таким чином апеляційний господарський суд погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, що оспорюваний договір був укладений зі сторони КП "Смілакомунтеплоенерго" на вкрай невигідних умовах, а між укладенням спірного договору та договору постачання газу на період 2018-2019 із КП "Смілакомунтеплоенерго" прослідковується чіткий безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.01.2020 у справі №922/1362/17.

Наведеним підтверджується наявність причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та укладеним правочином та відповідно спростовуються доводи скаржника про невідповідність висновку суду першої інстанції стосовно вчинення спірного правочину під впливом тяжкої обставини, що в силу статті 233 ЦК України є підставою для визнання недійсним спірного правочину.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

АТ «НАК «Нафтогаз України» в апеляційній скарзі стверджує, що місцевим господарським судом було порушено приписи статей 73, 74, 77 ГПК України при розгляді справи та ухваленні оскаржуваного рішення щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, однак такі доводи не підтверджені жодними аргументами, також не конкретизовано, у чому саме полягає таке порушення, а відтак - не знайшли свого відображення при перегляді оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції.

При цьому, інші доводи апеляційної скарги спростовані по тексту даної постанови.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.05.2021 у справі №925/555/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.05.2021 у справі №925/555/20 залишити без змін.

Справу №925/555/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 16.11.2021.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков