ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2021 р. Справа№ 910/8292/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021

у справі № 910/8292/21 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крупець-Будінвест-С»

до Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення заборгованості в розмірі 205 608,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крупець-Будінвест-С» (далі - ТОВ «Крупець-Будінвест-С», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 205 608,19 грн, посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань в частині здійснення розрахунків за договором № 252 від 21.09.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/8292/21 позов задоволено повністю.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, боржник прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати виконаних робіт у розмірі 205 608,19 грн.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги апелянт вказував, що суд першої інстанції не визначив суб`єктний склад учасників справи з огляду на вимоги та предмет позову, та не залучив до участі у справі Житлово-будівельний кооператив «Київ 9» в інтересах якого фактично було укладено договір підряду; підрядником не направлялось повідомлення на адресу замовника про готовність передачі об`єкту, як того вимагає ч. 1 ст. 882 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим замовник був позбавлений права оглянути об`єкт будівництва та вказати на недоліки у разі їх наявності; направлені акти виконаних робіт підписані в односторонньому порядку та не свідчать про прийняття робіт замовником.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 поновлено Управлінню житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/8292/21, відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ТОВ «Крупець-Будінвест-С» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/8292/21.

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач вказував, що судом першої інстанції правомірно не було залучено до розгляду справи будь-яких інших суб`єктів господарювання, з огляду на те, що умови договору №252 від 21.09.2020 не зачіпають прав та обов`язків будь-яких інших суб`єктів, крім позивача та відповідача; відповідачем не спростовано факт виконання, на даний час, підрядником робіт згідно договору в повному обсязі.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з відповіддю на відзив скаржник зазначив, що процедура передачі робіт за договором у відповідності до його умов та вимог законодавства не проводилася, а тому, роботи вважаються неприйнятими.

Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2020 року між Управлінням житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - замовник) та ТОВ «Крупець-Будінвест-С» (далі - підрядник) укладено Договір № 252 (далі - Договір), в порядку та на умовах якого, та відповідно до рішення Київської міської ради від 22.12.2016 № 780/1784 (зі змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 20.11.2018 № 56/6107) «Про затвердження Положення про співфінансування, реконструкції, реставрації, проведення капітальних ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирних будинках міста Києва» замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання з виконання робіт: капітальний ремонт покрівлі на умовах співфінансування за адресою: вул. Западинська, 7, у Подільському районі м. Києва (далі - роботи).

Пунктом п. 1.2 Договору передбачено, що підрядник зобов`язується виконати роботи із капітального ремонту покрівлі на умовах співфінансування у житловому будинку за адресою: вул. Западинська, 7, у Подільському районі м. Києва, оформити всю документацію на роботи згідно ДСТУ Б Д.2.3-3:2012 «Ресурсні елементні кошторисні норми на монтаж підйомно-транспортного устаткування».

Відповідно до п. 1.3 Договору склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені кошторисною документацію, яка є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 1.4 Договору встановлено обов`язок замовника прийняти та оплатити виконані відповідно до п. 1.1 та 1.2 Договору роботи в порядку, передбаченому цим Договором.

Згідно з пунктами 2.1-2.3 Договору строк виконання робіт визначений цим Договором наступний: початок робіт - з моменту укладення Договору; закінчення робіт - грудень 2020 року.

Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником та підписання актів прийняття виконаних робіт.

Початок та закінчення етапів робіт визначається календарним планом виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що договірна ціна визначена відповідно до ДСТУ Б.Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва» є динамічною і становить 417 465,08 грн, в тому числі ПДВ 20% - 69 577,51 грн, з яких кошти місцевого бюджету 90% - 375 718,57 грн з ПДВ; кошти співвласників багатоквартирних будинків 10% - 41 746,51 грн з ПДВ, які перераховує підряднику Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації впродовж 5-ти банківських днів після підписання Договору.

Ціна Договору включає вартість виконання робіт із капітального ремонту - покрівлі на умовах співфінансування.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору роботи виконуються засобами та з матеріалів підрядника. Підрядник несе відповідальність за неналежну якість використаного ним матеріалу.

Зворотні матеріали залишаються на збереженні у підрядника та передаються по акту замовнику.

Згідно з п. 5.1 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі Довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та Акта приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в з відомістю ресурсів (далі - довідки та Акт) підписаними уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що довідка та Акт оформлюються належним чином підрядником і надаються для підписання замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати Довідку та Акт в порядку встановленому ст. 48 Бюджетного кодексу України або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт.

Відповідно до п. 5.3 Договору замовник сплачує вартість прийнятих від підрядника робіт на підставі Довідки не пізніше тридцяти банківських днів після надходження коштів на вказані цілі на реєстраційний рахунок замовника.

За умовами п. 5.4 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідно до вимог Бюджетного кодексу України. У разі затримки бюджетного фінансування замовник сплачує вартість виконаних робіт протягом 30 банківських днів з моменту поновлення бюджетного фінансування та отримання ним коштів на свій реєстраційних рахунок.

Пунктами 5.5 та 5.6 Договору узгоджено, що розрахунки здійснюються в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування належних до сплати сум коштів на поточний рахунок підрядника у межах отриманого бюджетного фінансування.

Джерело фінансування - місцевий бюджет 90%, кошти співвласників багатоквартирних будинків - 10%.

Відповідно до п. 6.1.2 Договору замовник має право відмовитися в односторонньому порядку від даного Договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строку, визначений розділом 3 даного Договору, стає неможливим. Підставою для відмови є Акт обстеження, який складено уповноваженими представниками замовника та підрядника.

Згідно з п. 6.2.3 Договору замовник зобов`язаний сплачувати вартість виконаних підрядних робіт на підставі Довідки про вартість виконаних робіт КБ-3 та Акту приймання виконаних робіт за формою КБ-2в.

Пунктами 9.1 та 9.4 Договору передбачено, що фінансування виконаних робіт здійснюється в межах фактичних надходжень відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України (розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету). Бюджетні зобов`язання за Договором виникають після надходження коштів на рахунок замовника.

Приймання-передача закінчених робіт проводиться у порядку встановленому законодавчими, нормативними актами (ст. 48 Бюджетного кодексу України) та Договором.

Відповідно до п.14.2 Договору договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

26 листопада 2020 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої, у зв`язку з отриманням експертного звіту на підставі п. 3.2 до Договору № 252 від 21.09.2020 на виконання робіт з капітального ремонту покрівлі на умовах співфінансування за адресою: вул. Западинська, 7, у Подільському районі міста Києва, ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 (далі - будівельні роботи), сторони вирішили п. 3.1 розділу 3 Договірна ціна Договору № 252 від 21.09.2020 викласти у наступній редакції: ціна цього Договору є динамічною та відповідно до Договірної ціни (Додаток № 2) та протоколу узгодження цін на матеріальні ресурси (Додаток № 5) складає 416 345,53 грн, в тому числі ПДВ 69 390,92 грн, з яких кошти місцевого бюджету 90% - 374 710,98 грн з ПДВ, кошти співвласників багатоквартирних будинків 10% - 41 634,55 грн з ПДВ.

Додатками до Договору сторони погодили Договірну ціну, Локальний кошторис, Протокол узгодження цін на матеріальні ресурси, Зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, План фінансування будівельних робіт на 2020 рік.

З матеріалів справи вбачається та встановлено місцевим господарським судом, що відповідачем без заперечень та зауважень прийнято виконані позивачем за Договором роботи згідно Акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року № 1 на суму 175 635,90 грн, а також Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року, які відповідачем оплачено згідно платіжних доручень № 886 від 28.12.2020 на суму 158 072,31 грн та № 61 від 28.12.2020 на суму 17 563,59 грн.

Позивачем складено та направлено для підписання відповідачеві супровідним листом б/н б/д акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на загальну суму 205 608,19 грн, а також довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 15.01.2021.

Відповідач листом № 10655-25 від 08.02.2021 надав позивачеві відповідь на вищевказаний лист, в якому зазначив, що позивач зобов`язаний був виконати ремонтні роботи по капітальному ремонту покрівель житлового будинку, зокрема, за адресою: вул. Западинська, 7 у Подільському районі міста Києва до 31.12.2020 (термін дії договору). Оскільки станом на 31.12.2020 роботи не були виконані у повному обсязі, підстави для прийняття та підписання наданих позивачем 15.01.2021 довідки та акту відсутні.

З огляду на те, що відповідач зобов`язання в частині здійснення розрахунків за Договором № 252 від 21.09.2020 не виконав, позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 205 608,19 грн

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а доводи скаржника вважає безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання даного договору місцевий господарський суд правильно зазначив, що такий за своєю правовою природою є договором підряду, за яким, відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частина 2 статті 837 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 317 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Отже, укладення Управлінням житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та ТОВ «Крупець-Будінвест-С» вищевказаного договору підряду було спрямоване на отримання останнім результатів виконаних відповідачем робіт та обов`язку по здійсненню їх оплати, водночас останній зобов`язався здійснити належне виконання передбачених договором робіт.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначалося вище, позивачем було складено та направлено для підписання відповідачеві супровідним листом б/н б/д акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на загальну суму 205 608,19 грн та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 15.01.2021.

Відповідач листом № 10655-25 від 08.02.2021 надав позивачеві відповідь на вищевказаний лист, в якому зазначив, що позивач зобов`язаний був виконати ремонтні роботи по капітальному ремонту покрівель житлового будинку, зокрема, за адресою: вул. Западинська, 7 у Подільському районі міста Києва до 31.12.2020 (термін дії договору). Оскільки станом на 31.12.2020 роботи не були виконані у повному обсязі, підстави для прийняття та підписання наданих позивачем 15.01.2021 довідки та акту відсутні.

Як встановлено місцевим господарським судом з яким погоджується суд апеляційної інстанції, умовами договору, а саме, п. 14.2 сторони чітко передбачили, що договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Приписами статей 598 та 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17.

Судом першої інстанції встановлено, що на день прийняття рішення у справі відповідач переданий позивачем акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) не підписав та не повернув, за виконані роботи за актом не розрахувався, доказів зворотного суду не надав.

Згідно з п. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов`язок виконати роботу, а на замовника - прийняти її та оплатити.

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) - це документ первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт і є основою для складання "Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат" (форма № КБ-3). Акт складається підрядником (субпідрядником для генпідрядника) та представляється замовнику.

Відповідно до Оглядового листа Вищого господарського суду України 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)", акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

З огляду на вищевикладене, апеляційним судом відхиляються доводи скаржника про те, що направлені акти виконаних робіт підписані в односторонньому порядку та не свідчать про прийняття робіт замовником, оскільки замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких).

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, позивачем було виконано свої зобов`язання за договором належним чином та направлено на адресу відповідача для підписання акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на загальну суму 205 608,19 грн та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року.

Однак, відповідачем, у відповідності до вимог законодавства, не надано обґрунтованої відмови від підписання акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на загальну суму 205 608,19 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в порушення вимог ст.ст. 853, 882 Цивільного кодексу України замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), а відтак, строк оплати за актом приймання виконаних будівельних робіт настав і відповідач не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані позивачем за договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення; у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності; не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати виконаних робіт у розмірі 205 608,19 грн, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у наведеному розмірі підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження скаржника про невизначення судом першої інстанції суб`єктного складу учасників справи з урахуванням позовних вимог та предмету позову, та незалучення до участі у справі Житлово-будівельного кооперативу «Київ 9», з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року у справі № 904/897/19.

При цьому, при залученні до участі у справі третьої особи, остання повинна мати правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.

Однак, в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції не зроблено жодних висновків стосовно прав та обов`язків Житлово-будівельного кооперативу «Київ 9», так само як і в її резолютивній частині відсутня вказівка щодо порушення таких прав останнього.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Житлово-будівельного кооператив «Київ 9» не є стороною Договору № 252 від 21.09.2020.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо неправильного застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також стосовно невідповідності висновків суду обставинам справи не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Водночас, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/8292/21 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/8292/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/8292/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі № 910/8292/21.

4. Матеріали справи №910/8292/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.11.2021, після виходу судді Агрикової О.В. з лікарняного.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз