ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2021 р. Справа№ 910/14259/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Кравчука Г.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

За участі представників сторін:

від апелянта: не з`явився;

від позивача: адвокат Войкова С.В. (ордер серії КС № 824823 від 27.09.2021);

від відповідача: не з`явився;

за участю приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021, (дата підписання ухвали 11.08.2021)

у справі № 910/14259/20 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Актив»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест»

за участю приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича

про визнання договору оренди від 16.12.2019 № 2/16/12 розірваним, про зобов`язання вчинити дії та стягнення 136595,34 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог:

1.1. У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/14259/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Актив» до Товариства з обмеженою відповідальністю « Укрмедінвест» про визнання договору оренди від 16.12.2019 р. № 2/16/12 розірваним, про зобов`язання вчинити дії та стягнення 136595,34 грн.

1.2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі № 910/14259/20 позов задоволено, ухвалено визнати договір оренди від 16.12.2019 р. № 2/16/12 розірваним з 10.09.2020 р., зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест» звільнити приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Некрасівська, 3-А та повернути обладнання, а саме: панмед у кількості - 1 шт., лампу безтіньова у кількості - 3 шт., жалюзі вертикальні у кількості - 1 шт., жалюзі горизонтальні у кількості 1 шт., стабілізатор напруги у кількості - 3 шт., дистилятор у кількості - 1 шт., шафа панмед у кількості - 1шт., блок додаткового наконечника у кількості - 1 шт., крісло у кількості - 1 шт., педаль перемикання кнопкова у кількості - 1 шт., плювальниця перформер у кількості - 1 шт., світильник у кількості - 1 шт., стерилізатор ГК 10 у кількості - 1 шт., стерилізатор ГП - 40 у кількості - 1 шт., стомат. ренген. апарат у кількості - 1 шт., установка стомат. Перформер у кількості - 1 шт., водонагрівач Горенія 80 л. у кількості - 1 шт., спліт система LG G07LH у кількості - 2шт., спліт система LG G12LH у кількості 1 шт., стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Актив» 105600 грн. 00 коп. основного боргу, 30381 грн. 50 коп. пені, 499 грн. 44 коп. - 3% річних, 114 грн. 40 коп. збитки від інфляції, 6252 грн. 93 коп. судового збору.

1.3. 05.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження № 63771582, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі № 910/14259/20 про стягнення заборгованості.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи ТОВ «Укрмедінвест» - громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження № 63771582 відкритого на підставі наказу №910/14259/20 від 26.11.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Актив» 105600 грн. 00 коп. основного боргу, 30381 грн. 50 коп. пені, 499 грн. 44 коп. - 3% річних, 114 грн. 40 коп. збитки від інфляції, 6252 грн. 93 коп. судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 14.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021, в якій апелянт просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 по справі № 910/14259/20 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що з 17.09.2020 ТОВ «Укрмедінвест» перебуває в процесі припинення, а керівник юридичної особи ОСОБА_1 втратив право вчиняти від імені ТОВ «Укрмедінвест» будь-які дії, відтак висновки суду першої інстанції про те, що дії керівника ТОВ «Укрмедінвест» свідчать про ухилення від виконання судового рішення є безпідставними, з огляду на ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України.

4.2. Також, вказує на те, що задоволення вимог кредиторів повинно відбуватися в порядку, визначеному ст. 111 Цивільного кодексу України.

4.3. Крім того, вважає, що доказів того, що майно, на яке може бути звернуто стягнення, існувало, проте було відчужено директором чи іншими посадовими особами товариства приватним виконавцем не надано (відсутність активних дій щодо невиконання судового рішення).

4.4. Апелянт зазначає, що обставина встановлення відсутності відкритих рахунків у фінансових установах та зняття з обліку в контролюючих органах свідчить про те, що в боржника відсутні кошти за рахунок яких можна виконати рішення суду (відсутність пасивних дій щодо невиконання рішення суду).

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 04.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ «Лізінгова компанія «Актив» на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 - без змін.

5.2. У поданому відзиві ТОВ «Лізінгова компанія «Актив», зокрема, зазначає про те, що боржником не вчинено жодних дій щодо погашення наявного боргу, вимоги приватного виконавця керівник боржника не виконує, в телефонних розмовах неодноразово наголошує, що сплачувати наявний борг не вважає за необхідне. ТОВ «Укрмедінвест» не припинено, відомості про ТОВ «Укрмедінвест» як юридичну особу, містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вносились записи про припинення юридичної особи - ТОВ «Укрмедінвест» до вказаного державного реєстру. ОСОБА_1 умисно ухиляється від отримання листів не тільки від ТОВ «Лізінгова компанія «Актив», а і листів від приватного виконавця (постанов, вимог тощо), не вчиняє жодних дій на виконання вимог приватного виконавця, не з`являється за викликом приватного виконавця та не надсилає жодних документів.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021, апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - ОСОБА_2., судді - Станік С.Р., Тищенко О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/14259/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, витребувано з Господарського суду міста Києва справу № 910/14259/20.

6.3. 29.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/14259/20.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 розгляд справи № 910/14259/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 призначено на 26.10.2021.

6.5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021, в зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 , з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, матеріали судової справи № 910/14259/20 разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Кравчук Г.А., Мальченко А.О.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/14259/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Кравчук Г.А., Мальченко А.О., повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 15.11.2021.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судове засідання 15.11.2021 з`явилися представник позивача та приватний виконавець Пилипчук В.Г., які проти апеляційної скарги заперечували, просили відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

7.2. Представник апелянта в судове засідання 15.11.2021 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином. 12.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника апелянта - адвоката Щудли А.М. про відкладення судового засідання.

7.3. Представник відповідача в судове засідання 15.11.2021 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення № 04 4 про вручення поштового відправлення.

7.4. Враховуючи те, що у відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегією суддів не вбачається підстав для відкладення судового засідання з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/14259/20.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. У боржника ТОВ «Укрмедінвест» згідно отриманої відповіді від Держаної фіскальної служби України від 30.11.2020 номер 91498237 не має відкритих рахунків та останній знятий з обліку у контролюючих органах (а.с. 125).

8.2. Згідно отриманої відповіді від Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 30.11.2020 номер 91494149 в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби (а.с. 126).

8.3. Згідно з наданими Державною прикордонною службою України відомостями ОСОБА_1 03.04.2021, здійснював виїзд за кордон (а.с. 137).

8.4. 16.12.2020 приватним виконавцем був складений акт про те, що керівник боржника - ОСОБА_1 особисто повідомлений про відкрите виконавче провадження №63771582 та зазначено, що останній борг не визнає та відмовляється його сплачувати (а.с. 128).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест» (ідентифікаційний код 32799771) перебуває у стані припинення, керівником та головою комісії з припинення значиться ОСОБА_1 .

9.2. ОСОБА_1 є фізичною особою, а боржником у межах виконавчого провадження № 63771582 є юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест».

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині ухилення ОСОБА_1 від обов`язку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі № 910/14259/20, що підтверджує невиконання останнім, який є керівником боржника ТОВ «Укрмедінвест» своїх зобов`язань перед ТОВ «Лізінгова компанія «Актив», з огляду на наступне.

10.2. У відповідності до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

10.3. В той же час відповідно до вимог ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

10.4. Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 Господарського процесуального кодексу України).

10.5. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

10.6. Таким чином, чинним процесуальним законодавством України (Господарським процесуальним кодексом України), яким керується суд при вирішенні справ, визначено виключно можливість тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи у разі невиконання нею судового рішення.

10.7. Боржником у межах виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі № 910/14259/20 є юридична особа ТОВ «Укрмедінвест».

10.8. Згідно із ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

10.9. Відповідно до ч. 1 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Чинним законодавством не передбачена санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи за невиконаним юридичною особою судового рішення.

10.10. З матеріалів справи вбачається, що на фізичну особу - ОСОБА_1 рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 не покладено обов`язку виконання зобов`язання, заборгованість стягнуто на користь позивача з юридичної особи ТОВ «Укрмедінвест», при цьому за процесуальним законодавством суд має право обмежити у праві виїзду за межі України тимчасово лише боржника - фізичну особу.

10.11. Відповідно до ст. 6 Конституції України : «Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.»

10.12. Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування (ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України).

10.13. У разі виявлення колізії між кодексом та законом застосовуються положення кодексу. Якщо кодексом передбачено можливість регулювання певних суспільних відносин відповідно до норм іншого закону, то застосовуються норми закону. Господарський процесуальний кодекс України не передбачає пріоритету норм Закону України «Про виконавче провадження» перед ним.

10.14. Отже, в силу вимог Господарського процесуального кодексу України суд не наділений таким процесуальним правом прийняття судового рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника-юридичної особи у розумінні ст. 337 Господарського процесуального кодексу України.

10.15. З огляду на те, що Господарський процесуальний кодекс України у ст. 337 Кодексу не містить поняття «керівник боржника», не передбачає тимчасове обмеження керівника у праві виїзду за межі України, а ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право виконавця на звернення до суду із відповідним поданням про обмеження керівника у такому праві, вбачається існування колізії у застосування вказаних норм, у зв`язку з чим застосуванню підлягають норми Господарського процесуального кодексу України, якими суд зобов`язаний керуватися при здійсненні судочинства.

10.16. Задовольняючи подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи суд першої інстанції не взяв до уваги, що процесуальним законом господарський суд не наділений правом обмежувати право фізичної особи, яка не є боржником за судовим рішенням, у праві виїзду за межі території України.

10.17. Судом першої інстанції не було проведено аналізу фактичних обставин справи в контексті національного та міжнародного законодавства, не взято до уваги, що обмеження у праві виїзду фізичної особи призведе до порушення конституційного права на свободу пересування фізичної особи, яка не являється боржником.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів приймає аргументи апелянта в частині не надання приватним виконавцем доказів, що майно, на яке може бути звернуто стягнення, існувало, проте було відчужено директором чи іншими посадовими особами відповідача, отже не встановлений факт вини керівника юридичної особи).

12. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

12.1. Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

12.2. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ст. 19 Конституції України).

12.3. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

12.4. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

12.5. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

12.6. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

12.7. Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 Господарського процесуального кодексу України).

12.8. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

12.9. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

12.10. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

12.11. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

12.12. Відповідно до вимог ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

12.13. Відповідно до ч. 1 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

12.14. Згідно із ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

12.15. Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування (ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України).

12.16. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

12.17. Відповідно до ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї (укр/рос) кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

12.18. Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави. Кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повертатися у свою країну.

12.19. У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria), рішення від 26.11.2009 року (заява № 34383/03), Європейський суд визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування.

Тимчасове обмеження в праві виїзду за ухилення від виконання зобов`язань має відповідати трьом критеріям:

- ґрунтуватися на національному законі;

- переслідувати одну або декілька легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції;

- відповідати справедливому балансу між правами людини та публічним інтересом, тобто бути пропорційним меті його застосування

12.20. У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

12.21. Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

13. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

13.1. Колегія суддів дійшла висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм закону, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/14259/20.

13.2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/14259/20 задовольнити.

13.3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021. у справі № 910/14259/20 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження № 63771582 відкритого на підставі наказу №910/14259/20 від 26.11.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Актив» 105600 грн. 00 коп. основного боргу, 30381 грн. 50 коп. пені, 499 грн. 44 коп. - 3% річних, 114 грн. 40 коп. збитки від інфляції, 6252 грн. 93 коп. судового збору.

14. Розподіл судових витрат:

14.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 79, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 276, 282, 284, 337 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/14259/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 у справі № 910/14259/20 скасувати.

3. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження № 63771582 відкритого на підставі наказу №910/14259/20 від 26.11.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Актив» 105600 грн. 00 коп. основного боргу, 30381 грн. 50 коп. пені, 499 грн. 44 коп. - 3% річних, 114 грн. 40 коп. збитки від інфляції, 6252 грн. 93 коп. судового збору.

4. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича (вул. Дмитрівська, буд. 35В, м. Київ, 01054) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір на подання апеляційної скарги у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

5. Зобов`язати Господарський суд міста Києва видати відповідний наказ.

6. Справу № 910/14259/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.11.2021.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Кравчук