ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7916/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Дніпро

про стягнення шкоди, завданої нестачею, в розмірі 9962грн.73коп.

Без представників сторін.

ВСТАНОВИВ: Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення шкоди, завданої нестачею, в розмірі 9962грн.73коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань зі схоронності прийнятого до перевезення вантажу.

Позивач зазначає, що на підставі договору №19/157 від 04.07.2019 (з урахуванням додаткової угоди №3 від 30.05.2020), специфікації №10 від 30.06.2021 до договору ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці в адресу вантажоодержувача ПрАТ "Запоріжкокс" 11.07.2021 був відправлений вантаж "вугілля кам`яне марки г-газовий" за залізничними накладними №49396435 (вагони №53505202, №56585383, №53544862, №56285844) вагою 260750кг, №49396443 (вагони №56629108, №54038153, №56673759) вагою 187600кг.

Позивач вказує, що 14.07.2021 вантаж за накладними №49396435, №49396443 у вагонах №53505202, №56585383, №53544862, №56285844, №56629108, №54038153, №56673759 прибув на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці. Після прибуття вантажу на станцію призначення у вагонах №53505202, №54038153 було виявлено виїмки. Під час видачі вантажу вантажоодержувачу на ст. Запоріжжя-Ліве у вагонах №53505202, №54038153 було виявлено недостачу вантажу та складені комерційні акти №460005/1066, №460005/1067 від 16.07.2021.

Позивач зазначає, що вартість вантажу в вагоні №53505202 складає 2278грн.97коп. (без ПДВ) за 1т. та посилається на рахунок-фактуру №1107-2 від 11.07.2021, акт прийому-передачі вугільної продукції №1107-2 від 11.07.2021 до договору №19/157 від 04.07.2019.

Згідно з залізничною накладною №49396435 вага вантажу у вагоні №53505202 становить 63500кг. Норма недостачі (1% маси, зазначеної в перевізному документі) в даному випадку становить 635кг. Вага вантажу, що не вистачає, дорівнює 1800кг. Таким чином вартість недостачі вантажу у вагоні №53505202 дорівнює 3186грн. (з ПДВ)

Позивач вказує, що вартість вантажу в вагоні №54038153 складає 2278грн.97коп. (без ПДВ) за 1т. та посилається на рахунок-фактуру №1107-2 від 11.07.2021, акт прийому-передачі вугільної продукції №1107-2 від 11.07.2021 до договору №19/157 від 04.07.2019.

Згідно з залізничною накладною №49396443 вага вантажу у вагоні №54038153 становить 62200кг. Норма недостачі (1% маси, зазначеної в перевізному документі) в даному випадку становить 622кг. Вага вантажу, що не вистачає, дорівнює 3100кг. Таким чином вартість недостачі вантажу у вагоні №54038153 дорівнює 6776грн.73коп. (з ПДВ)

Позивач зазначає, що загальна вартість вантажу, якого не вистачає в вагонах №53505202, №54038153, що прямували за залізничними накладними №49396435, №49396443, дорівнює 9962грн.73коп.

Також позивач вказує, що між сторонами укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, оприлюднений на веб-сайті uz-cargo.com, в редакції від 01.07.2021. Відповідно до пункту 8.1 цього договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Пунктом 8.7 договору передбачено, що у випадку судового розгляду справи чи виникненні претензійної практики, використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

У позові вказано, що попередній розмір судових витрат позивача складається з суми судового збору в розмірі 2270грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10039грн.63коп. Також зазначено, що докази несення витрат на правничу допомогу будуть надані позивачем до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач заявив клопотання про проведення судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням(викликом) сторін. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач 08.10.2021 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що позивачем не надано довідку про вартість вантажу.

Позивач 16.11.2021 надав до суду відповідь на відзив. Позивач зазначає, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" підписаний договір №19/157 від 04.07.2019. Відправка за спірними залізничними накладними здійснювалась на виконання умов договору №19/157 від 04.07.2019 та специфікації №10 від 30.06.2021.

Позивач також стверджує, що вартість вугілля вказана у довідці АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" №11/1396 від 01.11.2021.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (далі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (далі постачальник) підписаний договір №19/157 від 04.07.2019.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію за марочним складом, цінам та в кількості, вказаним у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані у специфікації та включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість маркування та інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

Згідно пункту 10.5 договору №19/157 від 04.07.2019, він діє до 30.05.2021.

Додатковою угодою №3 від 30.05.2020 до договору №19/157 від 04.07.2019, сторони продовжили дію договору до 31.12.2021.

Між Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" підписана специфікація №10 від 30.06.2021 до договору №19/157 від 04.07.2019. Сторони узгодили поставку товару на загальну суму 22156317,60грн., в тому числі ПДВ.

Поставці згідно специфікації №10 від 30.06.2021 до договору №19/157 від 04.07.2019 підлягає вугілля кам`яне Г(Г1) (0-100) (код УКТ ВЕД 2701) ТУ 05.1-5 2018 у кількості 8600 тон за ціною 2146грн.93коп. без ПДВ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" виставило Приватному акціонерному товариству "Запоріжкокс" рахунок фактуру №1107-2 від 11.07.2021 до договору №19/157 від 04.07.2019 на суму 1912010грн.26коп.

Між Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" підписаний акт приймання передачі вугільної продукції №1107-2 від 11.07.2021 до договору №19/157 від 04.07.2019.

Згідно вказаного акту Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" передало, а Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" прийняло вугільну продукцію за договором №19/157 від 04.07.2019 у кількості 699,150тон на суму 1912010грн.26коп.

До вказаного акту, зокрема, увійшла поставка, здійснена відповідно до залізничних накладних №49396435, №49396443.

На станції Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці складені комерційні акти №460005/1066 від 16.07.2021 та №460005/1067 від 16.07.2021 про наявність виїмки та нестачі маси вантажу.

У комерційному акті №460005/1066 від 16.07.2021 зафіксовано, що вагон №53505202 вантажопідйомністю 69,0т прибув з поїздом №3001. Вагон у технічному стані справний.

У розділі "Д" (Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено: На підставі акту загальної форми №8177 від 13.07.2021 станції Чаплине проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, який надійшов груповою відправкою, вказаній на лицьовій стороні цього акту, зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, огляд перевірка 12.05.2021, приймальником поїздів Дементьєвою Г.М., прийомоздавальником заводу Таран К.П., слідчим Заводського ВП Євстафєвим Д.В., у присутності заступника начальника станції Тетері О.М.

Згідно перевізного документа значить 4 напіввагона загальною вагою 260750кг, у вагоні №53505202 тара 21800кг/22400кг, нетто 63500кг. Фактично виявилось брутто 81400кг, тара з перевізного документа 22400кг, нетто 61700кг, що менше ваги, вказаної у документі на 1800кг. В перевізному документі вказано: вантаж маркований та ущільнений скрепковим розрівнювачем 5-ма повздовжними борознами, висота шапки 10см. Фактично у комерційному відношенні навантаження шапкоподібне, нижче рівня бортів на 10-20 см, вантаж маркований 4-ма повздовжними борознами. Праворуч порушене маркування, виїмки на 1-3 люками довжиною 330см, шириною 100см, глибиною 30см, над 6-7 люками довжиною 250см, шириною 80см, глибиною 20см. Відсутній вантаж вміститись міг. В технічному відношенні ваго справний, бездверний, люка зачинені, просипу вантажу не має. При повторному зважуванні дані не змінились. Зав. вантажного двору відсутній.

У комерційному акті №460005/1067 від 16.07.2021 зафіксовано, що вагон №64021587 вантажопідйомністю 70,0т прибув з поїздом №3001. Вагон у технічному стані справний.

У розділі "Д" (Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено: На підставі акту загальної форми №44598 від 14.07.2021 станції Запоріжжя Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, який надійшов груповою відправкою, вказаній на лицьовій стороні цього акту, зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, огляд перевірка 12.05.2021, приймальником поїздів Дементьєвою Г.М., прийомоздавальником заводу Таран К.П., слідчим Заводського ВП Євстафєвим Д.В., у присутності заступника начальника станції Тетері О.М.

Згідно перевізного документа значить 3 напіввагони загальною вагою 187600кг, у вагоні №54038153 тара 23500кг/23100кг, нетто 62200кг. Фактично виявилось брутто 82200кг, тара з перевізного документа 23100кг, нетто 59100кг, що менше ваги, вказаної у документі на 3100кг. В перевізному документі вказано: вантаж маркований та ущільнений скрепковим розрівнювачем 3-ма повздовжними борознами, висота шапки 10см. Фактично у комерційному відношенні навантаження шапкоподібне, нижче рівня бортів на 10 см, вантаж маркований 5-ма повздовжними борознами. Праворуч порушене маркування, виїмка на 1-2 люками довжиною 200см, шириною 200см, глибиною 10-20см. Відсутній вантаж вміститись міг. В технічному відношенні ваго справний, бездверний, люка зачинені, просипу вантажу не має. При повторному зважуванні дані не змінились. Зав. вантажного двору відсутній.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної в перевізному документі.

З врахуванням зазначеної норми, загальна недостача партії вугілля у вагоні №53505202 складає 1165кг загальною вартістю 3186грн.00коп. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі: 1800кг (виявлена недостача) - 635кг (норма недостачі) = 1165кг.

Загальна недостача партії вугілля у вагоні №54038153 складає 2478кг загальною вартістю 6776грн.73коп. (вартість недостачі з ПДВ), у тому числі: 3100кг (виявлена недостача) - 662кг (норма недостачі) = 2478кг.

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає у вагоні №53505202, складає:

- 2734грн.76коп. (ціна за тону, з ПДВ, згідно рахунку-фактури №1107-2 від 11.07.2021) х 1,165т (розмір недостачі) = 3186грн.00коп. (вартість недостачі з ПДВ);

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає у вагоні №54038153, складає:

- 2374грн.76коп. (ціна за тону, з ПДВ, згідно рахунку-фактури №1107-2 від 11.07.2021) х 2,478т (розмір недостачі) = 6776грн.73коп. (вартість недостачі з ПДВ).

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі кам`яного вугілля в сумі 9962грн.73коп. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

За результатом перевірки здійсненого розрахунку порушень не встановлено.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі Статут) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту залізниць України).

Згідно акту приймання передачі вугільної продукції №1107-2 від 11.07.2021 до договору №19/157 від 04.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" передало, а Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" прийняло вугільну продукцію за договором №19/157 від 04.07.2019 у кількості 699,150тон на суму 1912010грн.26коп.

До вказаного акту, зокрема, увійшла поставка здійснена відповідно до залізничними накладними №49396435 (вагон №53505202) , №49396443 (вагон №54038153).

Наведене також підтверджує, що поставка вугілля згідно залізничних накладних №49396435 (вагон №53505202) , №49396443 (вагон №54038153) здійснювалась на виконання договору №19/157 від 04.07.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" та Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс".

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082,визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

У накладних №49396435, №49396443 в розділі "найменування вантажу" вказано "вугілля кам`яне, марки г-газовий. Марка Г(Г1) (0-100).

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року , визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996р. №273/96-ВР передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

- за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень.

Доводи відповідача щодо відсутності належного доказу вартості втраченого вантажу та неналежність рахунку-фактури №0405-6 від 04.05.2021, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю Д.Трейдінг, судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до пункту 130 Статуту залізниць України одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу, за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до пункту 6 Статуту залізниць України вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

У документі на перевезення вантажу (накладній) зазначається саме вантажовідправник. При цьому, вантажовідправником може бути як безпосередній вантажовласник, так і будь-який інший відправник вантажу. Поняття постачальника та вантажовідправника не є тотожними.

Відповідно до п. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. В цьому пункті не зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника. У залізничній накладній не вказується вартість вантажу.

Постачальником вантажу є Товариство з обмеженою відповідальністю Д.Трейдінг на підставі укладеного з позивачем договору від 04.07.2019 №19/157. Тому рахунок-фактура №1107-2 від 11.07.2021 є належним доказом на підтвердження вартості вантажу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2270грн.00коп.

Керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін`юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, статей Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 9962грн.73коп. задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40075815; місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40081237; місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (ідентифікаційний код: 00191224; місцезнаходження: 69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд 4) шкоду, завдану недостачею, в розмірі 9962грн.73коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 22.11.2021.

Суддя Р.Г. Новікова