ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2997/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюк О.О.

При секретарі Лепенець К.В.

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Панкова Василя Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення (вх.№26248 від 08.11.2021року) по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Панкова Василя Миколайовича ( АДРЕСА_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем" (61002, Харківська область, м. Харків, вул. Свободи, буд.7/9,кв.13)
про стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду від 02 листопада 2021 року, позовні вимоги позивача задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ» (, адреса: 61002, Харківська обл., м. Харків, вул. Свободи, буд. 7/9, км. 13, НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» в м. Києві) на користь Фізичної особи - підприємця Панкова Василя Миколайовича (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 в ПАТ «УКРСИББАНК» м. Харків, МФО 351005) суму заборгованості за поставками (від 06.07.2020 р., від 20.08.2020 р., від 20.08.2020 р., від 04.09.2020 р., від 25.09.2020 р. від 02.10.2020 р. від 26.11.2020 р.) -заборгованості у розмірі 663 608,42 грн., 663.61 грн. - суму інфляційних втрат, 2 072.64 грн. - сума 3% річних, витрати по сплату судового збору в сумі 9995,17 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено .

Повернуто ухвалою суду ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1137,80грн.

08.11.2021 через канцелярію Господарського суду Харківської області від представника Фізичної особи-підприємця Панкова Василя Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення (вх.№26248 від 08.11.2021року) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат, відповідно до якого останній, керуючись, зокрема, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 40000,00 гривень.

Оскільки, на момент подання позовної заяви позивач заявляв про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та зазначав, що докази з об`єктивних причин не можуть бути подані разом із позовною заявою, тому будуть подані після ухвалення рішення суду, дана обставина є підставою для ухвалення додаткового рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 221 ГПК України Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п 'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. З ст. 221 ГПК України У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3,4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З огляду на вищенаведене, у зв`язку з надходженням заяви представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку призначити розгляд заяви про вирішення питання щодо суми відшкодування понесених відповідачем судових витрат у вигляді правової допомоги у справі, її співмірність та обґрунтованість проводити в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою господарського суду від 09.11.2021 року, прийнято до розгляду заяву представника Фізичної особи-підприємця Панкова Василя Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення (вх.№26248 від 08.11.2021року) про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат. Розгляд заяви призначено на "17" листопада 2021 р. о 12:00.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача та представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 09.11.2021 р.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається із суми судового збору в розмірі 11200,30 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн.

Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано:

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

- Договір про надання правової допомоги № 30/21 від 19.07.2021 р.;

- Оригінал ордеру серії АХ № 1060802 від 26.07.2021 р.

- рахунок на оплату № 11З від 22.07.2021;;

- оригінал звіту про надання правничої (правової) допомоги за договором № 30/21 від 19.07.2021;

- акт виконаних робіт (наданих послуг) по договору про надання правової (правничої) допомоги № 30/21 від 19.07.2021 від 17.11.2021;

- додаткову угоду № 1 від 01.11.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 30/21 від 19.07.2021.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судом встановлено, що згідно згідно акту виконаних робіт по договру про надання правової (правничої допомоги) від 17.11.20231року, адвокатське бюро «Шох і партнери», в особі керуючого Шох К.А., надало Фізичній особі - підприємцю Панкову Василю Миколайовичу правову (правничу) допомогу, згідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 30/21 від 19.07.2021.

Фізична особа - підприємець Панков Василь Миколайович здійснив оплату за надану правову (правничу) допомогу у розмірі 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок), на підставі рахунку на оплату № 113 від 22.07.2021.

Адвокатське бюро «Шох і партнери» виконало в повному обсязі умови договору про надання правової (правничої-) допомоги № 30/21 від 19.07.2021, згідно до виставленого рахунку на оплату № 113 від 22.07.2021.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що розподілу між сторонами підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 35696,0 грн, з урахуванням часткового задоволення позову, оскільки позовні вимоги задоволені на 89,24 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 666344,67грн.), відмовлено в задоволенні позовних вимог 10,76 відсотків (100 - 10,76), з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 35696,0 грн., що становить 89,24 відсотка від суми 40000 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця Панкова Василя Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення (вх.№26248 від 08.11.2021року) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСС-СІСТЕМ» (, адреса: 61002, Харківська обл., м. Харків, вул. Свободи, буд. 7/9, км. 13, НОМЕР_1 в АТ «АЛЬФА-БАНК» в м. Києві) на користь Фізичної особи - підприємця Панкова Василя Миколайовича (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 в ПАТ «УКРСИББАНК» м. Харків, МФО 351005) - 35696,0грн. витрат на правничу допомогу .

В решті заяви відмовити .

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" листопада 2021 року.

Суддя О.О. Присяжнюк