ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021м. ДніпроСправа № 904/5725/21 (904/5628/19 (904/670/21))

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

Від позивача: Іванов В.О., ордер серія АЕ №1096368 від 11.10.2021, адвокат;

Від відповідача: Рабко Т.О., дов. №160 від 28.10.2020, адвокат.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд.1А, ідентифікаційний код юридичної особи 04819211)

до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, буд.1, ідентифікаційний код юридичної особи 00191129)

про стягнення заборгованості у розмірі 294 315,36грн.

в межах справи №904/5725/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий альянс», м.Кривий Ріг

до боржника Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом», м.Кривий Ріг

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд.1А, ідентифікаційний код юридичної особи 04819211) звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Левченка, буд.1, ідентифікаційний код юридичної особи 00191129) про стягнення заборгованості у розмірі 294 315,36 грн.

Ухвалою суду від 12.02.2021 позовну заяву АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" залишено без руху та зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви.

17.03.2021 до господарського суду надійшла заява АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5628/19 (904/670/21), вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що ухвалою суду від 29.06.2021 (суддя Мартинюк С.В.) відкрито провадження по справі №904/5725/21 про банкрутство АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 16.12.2021, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича, свідоцтво №1885 від 21.12.2018).

Ухвалою господарського суду від 20.07.2021 позовні матеріали Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення заборгованості у розмірі 294 315,36грн. передати господарському суду, в провадженні якого перебуває справа №904/5725/21 про банкрутство Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", для розгляду спору в межах цієї справи.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.07.2021 справу №904/5628/19 (904/670/21) передано для розгляду судді Мартинюку С.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 прийнято до свого провадження справу №904/5628/19 (904/670/21) за позовом Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення заборгованості у розмірі 294 315,36грн. до розгляду в межах справи №904/5725/21 за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні 07.09.2021.

Ухвалою господарського суду від 07.09.2021 підготовче засідання відкладено на 05.10.2021.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.11.2021.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №1521 від 02.08.2018 в частині повного та своєчасного розрахунку.

Позиція відповідача

17.09.2021 на електронну адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" надійшли пояснення по справі, в задоволенні позову просить відмовити з посиланням на те, що позивачем було поставлено товар неналежної якості, внаслідок чого відповідач направив позивачу претензію про сплату неустойки в загальному розмірі 292906,56 грн., яка не була сплачена позивачем, тому відповідач утримав суму неустойки в односторонньому порядку.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Обставини укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, наявність прострочення оплати, якість поставленої продукції.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

02.08.2018р. між Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" було укладено договір №1521 (на придбання технологічного обладнання) (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору передбачено, що постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити обладнання (надалі обладнання) на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що кількість, номенклатура Обладнання зазначаються в специфікаціях до Договору та є його невід`ємною частиною.

Якість, комплектація, пакування, маркування Обладнання повинні відповідати нормам, що визначені сертифікатам виготовлювача дійсних стандартів для відповідного обладнання, а також спеціальним технічним вимогам, якщо такі встановлені та зазначені у специфікаціях. (п.2.3. Договору).

Так, між сторонами було укладено ряд Специфікацій (специфікація 1-16) якими визначено найменування, рік випуску, характеристики, кількість та вартість продукції, що підлягає виготовленню та передачі покупцю. Крім того, специфікації містять вимоги щодо сплати товару.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що поставка обладнання здійснюється за цінами, що визначені в Специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та інші платежі, в тому числі вартість тари, пакування, маркування та інші витрати, що пов`язані з поставкою обладнання. Пунктом 4.3. Визначено, що загальна сума договору визначається як загальна вартість обладнання поставка якого здійснена відповідно до доданих (укладених) до нього специфікацій.

Відповідно до п. 6.2. договору, приймання обладнання по якості проводиться одним з наступних способів, які може бути обрано покупцем, а саме:

- відповідно до вимог Інструкції П-7

- за участю незалежної експертної організації, залученої покупцем

На виконання умов договору та специфікацій АТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» було поставлено ПРАТ «ММК ЇМ. ІЛЛІЧА» продукцію на загальну суму 1 771 492,80 грн.,

ПРАТ «ММК ЇМ. ІЛЛІЧА» не здійснив повний розрахунок за отриманий товар, а здійснив часткову оплату у розмірі 1 543 795,44 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 294 315,36 грн., стягнення якої і є причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що поставлена позивачем продукція неналежної якості, внаслідок чого відповідачем, на підставі п. 7.3. та п. 7.4. договору, нараховано позивачу неустойку в розмірі 292906,56 грн.

Пунктом 5.6 Договору визначено, що неустойка, що підлягає сплаті постачальником може бути утримана Покупцем в односторонньому безумовному (в тому числі після закінчення строку дії Договору) із сум, що підлягають сплаті постачальнику, шляхом направлення Постачальнику відповідного повідомлення із вченням сум неустойки.

Враховуючи той факт, що сума неустойки на загальну суму 292906,56грн. не сплачена Позивачем на користь Відповідача, керуючись п. 5.6 Договору, сума неустойки в розмірі 292 906,56грн. утримана Відповідачем в односторонньому порядку згідно повідомлення 02.04.2021 №110/484.

За приписами ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право, в тому числі, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

За змістом статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 було затверджено Інструкцію П-7, яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією чи товарами.

Відповідно до пункту 14 Інструкції П-7 приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, які підтверджують якість і комплектність продукції, що постачається (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація).

За змістом пункту 16 Інструкції П-7 у разі виявлення невідповідності якості продукції, що постачається, вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам, договору тощо, отримувач складає акт, у якому зазначається кількість оглянутої продукції і характер виявлених під час приймання недоліків.

Одним із обов`язків, які покладаються на одержувача товару під час складання акта, є обов`язок повідомити іногороднього постачальника для участі у прийманні продукції і складанні акта, якщо це передбачено, зокрема, договором (абз. 2 п.16 Інструкції П-7).

За змістом пункту 18 Інструкції П-7 повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому телеграфом (телефоном) не пізніше 24 годин, якщо інші строки не встановлено основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами чи договором. При цьому у виклику згідно з п.17 Інструкції П-7 зазначається час, на який призначено приймання продукції (у межах встановленого для приймання строку).

У разі неотримання від іногороднього одержувача упродовж наступного дня від виклику інформації щодо того, чи буде направлений його представник для участі у прийманні продукції в одержувача товару виникає право здійснити приймання продукції до завершення встановленого строку явки представника відправника (п. 19 Інструкції П-7).

У разі неявки представника виробника (постачальника) на виклик покупця у встановлений строк та у випадках, коли виклик іногороднього представника виробника (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості. При цьому якщо бюро товарних експертиз або відповідна інспекція по якості відсутні у місці знаходження покупця, або у разі відмови таких у залученні, перевірка проводиться за участю компетентного представника іншого підприємства або компетентного представника громадськості (п.20 Інструкції П-7).

За результатами приймання продукції по якості та комплектності за участі представників, зазначених у пунктах 19, 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманого товару.

Доказів перевірки поставленого товару представником відповідної галузі інспекції по якості продукції, експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості тощо, за результатами якої складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції матеріали справи не містять.

Так само відповідачем не надано доказів прийомки товару по якості в альтернативному порядку, вказаному в п. 6.2 договору, а саме: із залученням незалежної експертної організації. Не надано доказів того, що представник такої організації брав участь у прийомці товару.

Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, господарський суд встановив, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження поставки йому товару неналежної якості та повідомлення позивача про виявлені ним недоліки товару.

За таких обставин, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що строк виконання зобов`язання з оплати товару настав, сума боргу в розмірі 294 315,36 грн. за поставлений товар підтверджується належними доказами, відповідачем станом на час розгляду справи, існування заборгованості у стягуваному розмірі належними та допустимими доказами не спростованою, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд також враховує, що ухвалою господарського суду від 19.12.2019 відкрито провадження у справі №904/5628/19 про банкрутство Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (суддя Суховаров А.В.), ухвалою господарського суду від 30.04.2021 провадження у справі закрито. Ухвалою господарського суду від 29.06.2021 відкрито провадження у справі №904/5725/21 (суддя Мартинюк С.В.) про банкрутство позивача. Отже, в момент повідомлення позивача (02.04.2021) та на момент розгляду справи, позивач перебував та наразі перебуває в процедурі банкрутства.

Частиною 8 ст. 39 КУзПБ передбачено, що з дня відкриття провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Статтею 41 КУзПБ передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Відповідно до ч. 5 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства, погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів), за умови що це не порушує майнові права інших кредиторів.

Отже, утримання грошових коштів з боку відповідача, не містить згоди позивача та під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів в односторонньому порядку.

Таким чином, утримання неустойки відповідачем з позивача в односторонньому безумовному порядку порушує не тільки права позивача по справі, а й тих осіб, які є кредиторами позивача у справі про банкрутство, оскільки це впливає на платоспроможність Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", м. Кривий Ріг.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", м. Кривий Ріг до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Левченка, буд.1, ідентифікаційний код юридичної особи 00191129) на користь Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, б. 1а, ) заборгованість в розмірі 294315,36грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4414,73грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України

Повне рішення складено 12.11.2021

Суддя С.В. Мартинюк