СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Харків Справа № 917/573/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М. , суддя Плахов О.В.

без виклику сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Підприємства облспоживспілки Покос (вх. №2734 П/2)

на рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 (суддя Мацко О.С., ухвалене в м. Полтаві 29.06.2021, без виклику сторін, повний текст складено 29.06.2021)

у справі № 917/573/21

за позовом: Акціонерного товариства Полтаваобленерго, м. Полтава,

до відповідача: Підприємства облспоживспілки Покос, м. Кременчук, Полтавської області,

про стягнення 8907,82 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Полтаваобленерго звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Підприємства облспоживспілки Покос про стягнення 8399,13 грн. заборгованості за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020, з яких 7869,18 грн. основна заборгованість, 426,70 грн. пені, 508,69 грн. інфляційних нарахувань, 103,25 грн. 3 % річних.

Акціонерне товариство Полтаваобленерго обґрунтовує позовні вимоги тим, що Підприємство облспоживспілки Покос не виконало оплату за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020, чим порушило умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі № 917/573/21 позов задоволено частково.

Стягнуто з Підприємства облспоживспілки Покос на користь Акціонерного товариства Полтаваобленерго 7869,18 грн. заборгованості за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020 р., 345,58 грн. пені, 291,46 грн. інфляційних нарахувань, 102,30 грн. 3 % річних; 2193,73 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи позов, виходив з того, що, з урахуванням предмета договору на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020, даний договір має ознаки договору підряду.

Місцевий господарський суд встановив, що докази на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань із здійснення оплати за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020, як і докази в спростування виконання позивачем робіт за вказаним договором, в матеріалах справи відсутні.

Суд першої інстанції, з посиланням на ст. ст. 837, 844, 853, 854 ЦК України, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 7869,18 грн. заборгованості за договором № 02/39/2020 від 01.01.2020 підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції здійснивши перерахунок пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020, встановив, що позивачем при здійсненні розрахунку не враховано ч.5 ст.254 ЦК України, ч.6 ст. 232 ГК України та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача частково на суму 345,58 грн.

Місцевий господарський суд з урахуванням умов п. 2.2 договору № 02/39/2020 від 01.01.2020 та положень ч. 5 ст. 254 ЦК України, здійснивши перерахунок розміру інфляційних нарахувань та 3% річних, дійшов висновку про задоволення зазначених вимог позивача частково: 291,46 грн. інфляційних нарахувань та 102,30 грн. 3% річних.

Підприємство облспоживспілки Покос звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі № 917/573/21, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що виходячи зі змісту пункту 1.1 договору на оперативне обслуговування електроустановок від 01.01.2020, зазначений договір за своєю природою є договором про надання послуг, який регулюється главою 63 ЦК України.

Відповідач вважає, що місцевий господарський суд помилково застосував до спірних правовідносин ст. ст. 837, 844, 853, 854 ЦК України, які регулюють підрядні взаємовідносини між сторонами.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги пункт 1.2 договору, відповідно до якого оперативне обслуговування виконується не пізніше часу, необхідного для виїзду оперативно - виїзної бригади згідно із заявкою уповноважених працівників замовника.

На думку відповідача, оперативне обслуговування електроустановок класом напруги вище 1000В - трансформаторної підстанції № 695 (ТП-695), що є предметом договору, здійснюється за заявкою замовника ПО «Покос». Проте, покладаючи обов`язок про сплату заборгованості за договором, судом першої інстанції не було досліджено та не взято до уваги відсутність заявки ПО «Покос» на оперативне обслуговування електроустановки. Таким чином, на переконання відповідача, у ПО Покос відсутня заборгованість перед АТ Полтаваобленерго за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи між суддями від 06.09.2021 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства облспоживспілки Покос на рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі № 917/573/21.

Встановлено сторонам справи строк до 18.10.2021 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання сторонам.

Вирішено розпочати розгляд справи з 19.10.2021 без повідомлення учасників справи.

Східним апеляційним господарським судом отримано від Акціонерного товариства Полтаваобленерго відзив на апеляційну скаргу (вх.№12136), в якому позивач проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано норми матеріального права, а саме віднесено договір № 02/39/2020 від 01.01.2020 до договору підряду.

Також зазначає, що розділ 2 договору передбачає, що за виконані роботи розрахунок здійснюються на підставі рахунку - фактури в грошовій формі, шляхом перерахування коштів на поточний розрахунок Кременчуцької філії АТ «Полтаваобленерго» не пізніше 25 - го числа за звітний місяць. Вартість послуг складає 715,38 грн. з урахуванням ПДВ, за звітній місяць.

Позивач посилається на те, що АТ Полтаваобленерго виставлені рахунки за оперативне обслуговування електроустановок за березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року. Виконання робіт (надання послуг) підтверджується актами прийняття виконаних робіт (наданих послуг). Докази на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань із здійснення оплати за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020 в матеріалах справи відсутні. Рахунки - фактури, акти прийняття виконаних робіт (наданих послуг) направлялися відповідачу цінним листом з описом вкладення.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, з 01 січня 2019 року Підприємство облспоживспілка «Покос» згідно із заявою-приєднання приєдналася до умов публічного договору приєднання споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, за яким АТ «Полтаваобленерго» є оператором системи, а Підприємство облспоживспілка «Покос» - споживачем.

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Полатваобленерго» від 17.04.2019 змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Полатваобленерго» на Акціонерне товариство «Полатваобленерго», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне. Акціонерне товариство «Полатваобленерго» щодо всього майна, прав та обов`язків є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Полатваобленерго», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Полтаваобленерго».

Відповідно до п. 2.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем та оператором системи за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

В п. 2.2.9 ПРРЕЕ зазначено, що для технічного обслуговування та експлуатації електроустановок суб`єкт господарювання, який згідно з актом балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідає за експлуатацію цих установок, має право на підставі відповідного договору залучити будь - яку організацію, яка має право на виконання таких робіт.

01.01.2020 між Акціонерним товариством Полтаваобленерго, виконавцем, та Підприємством облспоживспілки Покос, замовником, укладено договір № 02/39/2020 (а.с. 24), відповідно до п. 1.1 якого виконавець бере на себе обов`язки з цілодобового оперативного обслуговування електроустановок класом напруги вище 1000В трансформаторної підстанції № 695 (ТП-695), що знаходиться на балансі замовника, з дотриманням всіх норм і Правил охорони праці в електроенергетиці.

Оперативне обслуговування виконується не пізніше часу, необхідного для виїзду оперативно виїзної бригади згідно заявки уповноважених працівників замовника (п.1.2 договору).

Розрахунок здійснюється на підставі наданого рахунку фактури (п.2.3 договору).

Згідно з п. 2.5 вказаного договору вартість послуг встановлюється відповідно до Додатку № 1 Договору і складає в місяць 715,38 грн. з урахуванням ПДВ 119,23 грн.

Загальна річна сума договору становить 8584,60 грн. з урахуванням ПДВ 1430,77 грн. (п. 2.6 договору).

Пунктом 4.2 договору встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2020.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що строк дії договору продовжується на один рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не виявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору менше ніж за 14 днів до закінчення строку його дії.

В матеріалах справи відсутні докази наявності волевиявлення жодної із сторін договору про небажання продовжити його дію, оформленого у письмовій формі у встановлений пунктом 4.3 договору строк, у зв`язку з чим зазначений договір є таким, що продовжений на один рік, тобто до 31.12.2021.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що АТ Полтаваобленерго в обґрунтування позову посилається на те, що позивачем були виставлені рахунки за оперативне обслуговування електроустановок за електроустановок за березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року. Однак, відповідач в порушення умов договору за виконану роботу не розрахувався, у зв`язку з чим позивач заявив до стягнення з Підприємства облспоживспілки Покос 8907,82 грн., з яких 7869,18 грн. заборгованість за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020 р., 426,70 грн. пеня, 508,69 грн. інфляційні нарахування, 103,25 грн. 3 % річних.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалося, 01.01.2020 між Акціонерним товариством Полтаваобленерго, виконавцем, та Підприємством облспоживспілки Покос, замовником, укладено договір № 02/39/2020, відповідно до п. 1.1 якого виконавець бере на себе обов`язки з цілодобового оперативного обслуговування електроустановок класом напруги вище 1000В трансформаторної підстанції № 695 (ТП-695), що знаходиться на балансі замовника з дотриманням всіх норм і Правил охорони праці в електроенергетиці.

Згідно з п. 2.5 вказаного договору вартість послуг встановлюється відповідно до Додатку № 1 Договору і складає в місяць 715,38 грн. з урахуванням ПДВ 119,23 грн.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що загальна річна сума договору становить 8584,60 грн. з урахуванням ПДВ 1430,77 грн. (п. 2.6 договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору розрахунок здійснюється на підставі наданого рахунку-фактури.

Позивачем були виставлені рахунки за оперативне обслуговування електроустановок за березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року.

Також позивачем були складені та направлені акти прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

Рахунки- фактури та акти прийняття виконаних робіт (наданих послуг) направлялися відповідачеві цінним листом з описом вкладення (а.с. 52).

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги пункт 1.2 договору, відповідно до якого оперативне обслуговування виконується не пізніше часу, необхідного для виїзду оперативно - виїзної бригади згідно із заявкою уповноважених працівників замовника, що узгоджується з частиною першою статті 901 ЦК України.

Апелянт вважає, що оперативне обслуговування електроустановок класом напруги вище 1000В - трансформаторної підстанції № 695 (ТП-695), що є предметом договору, здійснюється за заявкою замовника ПО «Покос», тоді як заявки ПО «Покос» на оперативне обслуговування електроустановки не складалися.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість даних тверджень апелянта, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося, відповідно до пункту 1.1 договору його предмет складає цілодобове оперативне обслуговування електроустановок класом напруги вище 1000В трансформаторної підстанції № 695 (ТП-695), що знаходиться на балансі замовника (ПО Покос) з дотриманням всіх норм і Правил охорони праці в електроенергетиці.

Згідно з пунктом 1.2 Наказу Держнаглядохоронпраці України № 4 від 09.01.1998 р. Про затвердження Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів визначено, що оперативне обслуговування електроустановок це комплекс робіт з: ведення необхідного режиму роботи електроустановок; проведення перемикань, оглядів обладнання; підготовки до проведення ремонту (підготовки робочого місця, допуску); технічного обслуговування обладнання, що передбачене виробничими інструкціями працівників.

У пункті 1.2 договору зазначено, що оперативне обслуговування виконується не пізніше часу, необхідного для виїзду оперативно-виїзної бригади згідно із заявкою уповноважених працівників замовника.

Виходячи зі змісту вищенаведених умов договору та положень зазначеного наказу, предмет договору передбачає здійснення позивачем оперативного обслуговування електроустановок відповідача, яке носить цілодобовий характер, тобто оперативне обслуговування здійснюється виконавцем в постійному і безперервному режимі.

Поряд з цим, пункт 1.2 договору визначає граничні часові рамки здійснення оперативного обслуговування- не пізніше часу, необхідного для виїзду оперативно-виїзної бригади згідно із заявкою уповноважених працівників замовника.

При цьому, ані в пункті 1.2 договору, ані в договорі в цілому не містяться умови про те, що оперативне обслуговування електроустановок замовника здійснюється виключно за наявності відповідної заявки уповноважених працівників замовника.

Також, у пункті 2.8 договору зазначено, що позапланове обслуговування електроустановок виконується за додаткову оплату на підставі листа замовника.

Отже, здійснення виконавцем оперативного обслуговування електроустановок замовника, виключно за наявності відповідної заявки уповноважених працівників замовника суперечило би суті предмету договору, який передбачає цілодобове обслуговування електромереж, зокрема, постійне ведення необхідного режиму роботи електроустановок, тоді як лише позапланове обслуговування потребує відповідного листа замовника та оплачується окремо.

Окрім цього, пунктом 2.2 договору встановлено, що розрахунки провадяться щомісячно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кременчуцької філії не пізніше 25-го числа за звітний місяць.

Згідно з п. 2.5 вказаного договору вартість послуг встановлюється відповідно до Додатку № 1 договору і складає в місяць 715,38 грн. з урахуванням ПДВ 119,23 грн.

Загальна річна сума договору становить 8584,60 грн. з урахуванням ПДВ 1430,77 грн. (п. 2.6 договору).

Відповідно до пункту 2.7 договору при зміні складників калькуляції можливе коригування вартості виконуючих робіт. Зміна ціни договору погоджується шляхом складання додаткової угоди.

Крім того, у пункті 3.3 договору встановлено, що умови даного договору мають однакову силу для сторін та можуть бути змінені або доповнені за згодою з обов`язковим складанням додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами складено та підписано Додаток 1 до договору у вигляді кошторисного розрахунку на виконання робіт (надання послуг), який встановлює тверду (незмінну) помісячну оплату по договору 715,38 у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 та, відповідно, загальну ціну договору за 2020 рік у сумі 8584,60.

Разом з цим, до витратних статей цього кошторисного розрахунку віднесено заробітна плата працівникам виконавця, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, доставка виконавця та загальновиробничі витрати.

Отже, сторони при підписанні договору та додатку 1 до нього, узгодили тверду помісячну плату та ціну договору.

Оскільки, як вже зазначалося, зазначений договір є продовженим до 31.12.2021 на тих самих умовах в порядку пункту 4.3 договору, то щомісячний показник вартості оперативного обслуговування та річна договірна ціна також охоплює і періоди 2021 року.

В матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами інших додатків до договору, які б змінювали ціну договору.

Позивачем до позовної заяви разом з рахунками-фактурами додано акти прийняття виконаних робіт (наданих послуг) за спірні місяці (а.с.30-51), в яких зазначено про виконання виконавцем робіт (надання послуг) кожного місяця на однакову суму- 715,38 грн. Зазначені акти підписані лише з боку виконавця, тоді як графа «Замовник» не містить підпису повноважного представника відповідача.

Наведені вище рахунки-фактури та акти направлено позивачем на адресу відповідача цінним листом з рекомендованим повідомленням, про що свідчить наявний в матеріалах справи відповідний опис вкладення у цінний лист з рекомендованим повідомленням (а.с. 52).

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що, виходячи зі змісту пункту 1.1 договору на оперативне обслуговування електроустановок від 01.01.2020 та положення пункту 1.2 наказу Держнаглядохоронпраці "Про затвердження Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів" від 09.01.1998 N 4, статей 901-903 Цивільного кодексу України, зазначений договір за своєю природою є договором про надання послуг, які регулюються главою 63 ЦК України.

На думку відповідача, місцевий господарський суд помилково застосував до правовідносин, з яких виник спір у даній справі, ст. ст. 837, 844, 853, 854 ЦК України, які регулюють підрядні взаємовідносини між сторонами.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 837 Цивільного кодексу України визначає предметом договору підряду роботу та її матеріалізований віддільний від виконавця уречевлений результат (полягає у виникненні речей, їх зміні (в тому числі зміни їх фізичних та/або функціональних характеристик) припиненні існування речей, зміни їх розташування у просторі), який і є ознакою, яка дозволяє кваліфікувати діяльність виконавця саме як роботу.

Натомість статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи зі змісту наведеної статті, послугою на відміну від роботи є корисний ефект від процесу певної діяльності, що не передбачає матеріалізованого результату (але і не виключає його досягнення) і цей ефект є невіддільним від виконавця. Якщо внаслідок надання послуги створюється матеріальний результат, то він не є окремим, віддільним від послуги, як нематеріального блага, об`єктом цивільних прав.

Як вже зазначалося, відповідно до пункту 1.1 договору його предмет складає цілодобове оперативне обслуговування електроустановок класом напруги вище 1000В трансформаторної підстанції № 695 (ТП-695), що знаходиться на балансі замовника (ПО Покос) з дотриманням всіх норм і Правил охорони праці в електроенергетиці.

Згідно з пунктом 1.2 Наказу Держнаглядохоронпраці України № 4 від 09.01.1998 р. Про затвердження Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів визначено, що оперативне обслуговування електроустановок це комплекс робіт з: ведення необхідного режиму роботи електроустановок; проведення перемикань, оглядів обладнання; підготовки до проведення ремонту (підготовки робочого місця, допуску); технічного обслуговування обладнання, що передбачене виробничими інструкціями працівників.

Отже, оперативне обслуговування електроустановок включає дії виконавця, які можуть, поглинатися в процесі виконання та не передбачати матеріалізованого результату таких дій (ведення необхідного режиму роботи електроустановок) так і мати матеріалізований результат (створення виникнення речей, їх зміна, переміщення у просторі речей в процесі підготовки до проведення ремонту та технічного обслуговування обладнання).

Крім того, Додаток №1 до договору має назву «Кошторисний розрахунок на виконання робіт (надання послуг).

Зазначене свідчить про те, що договір на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020 є змішаним договором, який має ознаки, як договору підряду, так і договору про надання послуг.

Разом з цим, відповідач в апеляційній скарзі не навів жодних доводів щодо того, яким чином кваліфікація правової природи зазначеного договору впливає на встановлений цим договором обов`язок замовника своєчасно оплатити здійснене позивачем оперативне обслуговування електроустановок відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7869,18 грн. заборгованості за договором.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.1 договору № 02/39/2020 від 01.01.2020 встановлено, що за порушення строків оплати робіт та на підставі Закону України Про несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 534/96 ВР від 22.11.1996, на суму заборгованості замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Позивачем наведено розрахунок пені за прострочення здійснення оплати за виконані роботи за договором № 02/39/2020 від 01.01.2020 в розмірі 426,70 грн. за період з 25.03.2020 по 31.01.2021 (в т.ч. з 25.03.2020 по 31.01.2021 за березень 2020, з 25.04.2020 по 31.01.2021 за квітень 2020, з 25.05.2020 по 31.01.2021 за травень 2020, з 25.06.2020 по 31.01.2021 за червень 2020, з 25.07.2020 по 31.01.2021 за липень 2020, з 25.08.2020 по 31.01.2021 за серпень 2020, з 25.09.2020 по 31.01.2021 за вересень 2020, з 25.10.2020 по 31.01.2021 за жовтень 2020, з 25.11.2020 по 31.01.2021 за листопад 2020, з 25.12.2020 по 31.01.2021 за грудень 2020 та з 25.01.2021 по 31.01.2021 за січень 2021) (а.с. 27).

Разом з цим, пунктом 2.2 договору на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020 встановлено, що розрахунки провадяться щомісячно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кременчуцької філії не пізніше 25-го числа за звітний місяць.

Згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, як правильно зазначив місцевий господарський суд, пеня за порушення строків сплати орендної плати за березень, травень, червень, серпень, вересень, листопад, грудень 2020 року та січень 2021 року має нараховуватись, починаючи з 26.03.2020, 26.05.2020, 26.06.2020, 26.08.2020, 26.09.2020, 26.11.2020, 26.12.2020 та 26.01.2021 відповідно.

Також відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи положення вказаної норми, та зважаючи на те, що останні дні строку сплати за виконані роботи за договором № 02/39/2020 від 01.01.2020 за квітень, липень та жовтень 2020 року припадають на вихідні дні (25.04.2020, 25.07.2020 та 25.10.2020), строк сплати за вказані періоди закінчується 27.04.2020 , 27.07.2020 та 26.10.2020 р. відповідно.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Місцевий господарський суд здійснивши перерахунок суми пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020 за період з 26.03.2020 по 31.01.2021 (в т.ч. з 26.03.2020 по 26.09.2020 за березень 2020, з 28.04.2020 по 28.10.2020 за квітень 2020, з 26.05.2020 по 26.11.2020 за травень 2020, з 26.06.2020 по 26.12.2020 за червень 2020, з 28.07.2020 по 28.01.2021 за липень 2020, з 26.08.2020 по 31.01.2021 за серпень 2020, з 26.09.2020 по 31.01.2021 за вересень 2020, з 27.10.2020 по 31.01.2021 за жовтень 2020, з 26.11.2020 по 31.01.2021 за листопад 2020, з 26.12.2020 по 31.01.2021 за грудень 2020 та з 26.01.2021 по 31.01.2021 за січень 2021) дійшов вірного висновком про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення пені в сумі 345,58 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 508,69 грн. та 3 % річних в розмірі 103,25 грн.

Місцевий господарський суд, з урахуванням положень п. 2.2 договору № 02/39/2020 від 01.01.2020 р. та ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, здійснивши перерахунок розміру інфляційних нарахувань та 3% річних за прострочення здійснення оплати за виконані роботи за вказаним договором, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення 291,46 грн. інфляційних нарахувань та 102,30 грн. 3% річних.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7869,18 грн. заборгованості за договором на оперативне обслуговування електроустановок № 02/39/2020 від 01.01.2020 р., 345,58 грн. пені, 291,46 грн. інфляційних нарахувань, 102,30 грн. 3 % річних.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі № 917/573/21 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства облспоживспілки Покос на рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі №917/573/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі №917/573/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.11.2021.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов