ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/130/21

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Оуаді С.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Озерний край Кунігунди, смт. Солотвино Закарпатської області (далі позивач, товариство)

до Солотвинської селищної ради, смт. Солотвино Закарпатської області (далі відповідач, селищна рада)

про визнання незаконним та скасування рішення Солотвинської селищної ради № 129 від 23.02.2021 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.10.2020р." (далі оспорюване рішення)

Товариство звернулося до суду з наведеним позовом до селищної ради про визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення, яким припинено дію (розірвано) договору оренди земельної ділянки площею 0,9006 га, кадастровий номер :02:003:1328, укладеного 15.10.2020 селищною радою та фізичною особою-підприємцем Колотуха І.О. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з прийняттям оспорюваного рішення права позивача на оренду землі зареєстрованого у встановленому поряду та незаконністю і безпідставністю оспорюваного рішення про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі .

Відповідач письмовим відзивом проти позову заперечує, наполягає на правомірності оспорюваного рішення про розірвання договору оренди землі, вважаючи незаконними рішення Солотвинської селищної ради, на підставі яких було укладено оспорюваний договір, а саме: рішення ради № 722 від 28.04.20 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на умовах оренди"; № 789 від 24.09.2020 Про затвердження проекту землеустрою на умовах оренди. Стверджує, що зазначені рішення прийняті з порушенням чинного законодавства, оскільки не було проведено інвентаризацію земельних ділянок відповідно до рішення № 788 від 24.09.2020 про припинення права користування земель КНП Солотвинська алергологічна лікарня, що, на його думку, унеможливлювало передачу ФОП Колотуха І.О. земельної ділянки в оренду. Посилається також на невиконання ФОП Колотуха І.О. рішення № 823 від 20.10.2020 "Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки" в частині його п.п. 2.1 та 2.2, на встановлення комісією селищної ради, що на земельній ділянці, яка перебуває в оренді, відсутні об`єкти нерухомості. Посилається також на заборгованість по орендній платі на протязі трьох місяців на суму 5819,67 грн.

Позивач відповіддю на відзив та додатковими поясненнями заперечує наявність заборгованості по оренді землі, долучивши квитанцію від 24.03.2021 про оплату орендної плати за березень-квітень 2021 Представник позивача у ході судового розгляду справи наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Учасники справи повідомлені про дане судове засідання, докази чого містяться у матеріалах справи, участі в ньому уповноважених представників не забезпечили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача в ході судового розгляду справи, суд встановив наступне.

15.10.2020 селищною радою як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем Колотуха І.О. як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець на підставі рішення Солотвинської селищної ради від 24.09.2020 № 789 передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення площею 0,9006 га, яка знаходиться по вул. Озерній у смт. Солотвино, кадастровий номер :02:003:1328 (п.п. 1, 2 договору).

Відповідно до наведеного у п. 3 договору на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: чотири будинки відпочинку №№ 1-4 площею по 13,3 кв.м, вбиральня площею 11,7 кв.м, літ.Г; будинок відпочинку площею 158 кв.м, літ.Е, будинок відпочинку площею41,70 кв.м, літ. А.

Договір укладено на 25 років (п. 8 договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки, що становить 23278,70 грн., не пізніше 20 числа поточного місяця щомісячно у розмірі 1939,89 грн. (п.п. 9-12 договору).

Умовами договору (п.п. 34,35) передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; в інших випадках передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Відповідно до п. 36 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Зазначена земельна ділянка передана орендодавцем орендарю 15.10.2020 про що сторонами складено акт приймання-передачі.

Укладенню договору оренди передували прийняття Солотвинською селищною радою рішення № 722 від 28.04.2020 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на умовах оренди, яким надано дозвіл ФОП Колотуха на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтовно площею 1,0 га по вул. Озерній в смт. Солотвино для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення під орендованим нерухомим майном, та рішення № 789 від 24.09.2020 Про затвердження проекту землеустрою на умовах оренди, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу в користування на умовах оренди ФОП Колотуха І.О. земельної ділянки площею 0,9006 га по вул. Озерній в смт. Солотвино для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення терміном на 25 років.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2021 щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження земельної ділянки кадастровим номером :02:003:1328 така належить до комунальної власності, власником зазначена Солотвинська селищна рада, орендарем за договором оренди землі від 15.10.2020 значиться товариство з обмеженою відповідальністю Озерний край Кунігунди (номер запису про інше речове право 38778886 від 20.10.2020).

23.02.2021 селищною радою прийнято оспорюване в даній справі рішення Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.10.2020р., за текстом якого селищна рада вирішила припинити дію (розірвати) договору оренди земельної ділянки від 15.10.2020 укладеного селищною радою та ФОП Колотуха про користування земельною ділянкою кадастровим номером :02:003:1328 (п.1 рішення) та звернутися до власника нерухомого майна з пропозицією укладення цивільної правової угоди щодо користування зазначеною земельною ділянкою (п. 2).

Суд, вирішуючи даний спір про визнання недійсним оспорюваного рішення, виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно пункту 10 частини другої наведеної статті способами захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призводять до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Приписами статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, зокрема, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно приписів ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про оренду землі" орендар має право господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено випадки припинення договору оренди землі та встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Примусове припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку відповідно до ст. 143 Земельного кодексу України можливо у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

У спірному рішенні не наведено підстави передбаченої законом або договором для припинення (розірвання) договору оренди земельної ділянки, як і взагалі жодної підстави його прийняття.

Посилання відповідача у відзиві на позов на незаконність рішень Солотвинської селищної ради №№ 722, 789, які слугували підставою укладення договору оренди, як на підставу прийняття оспорюваного рішення про розірвання договору оренди не може бути прийнято судом, оскільки зазначені рішення не визнані незаконними у встановленому порядку, не скасовані, отже є чинними та обовязковими до виконання за вищенаведеними приписами ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Інші посилання відповідача - на невиконання ФОП Колотуха І.О. рішення № 823 від 20.10.2020, на встановлення комісією селищної ради, що на земельній ділянці, яка перебуває в оренді, відсутні об`єкти нерухомості, на наявність заборгованість орендаря по орендній платі на протязі трьох місяців на суму 5819,67 грн. - також не є підставами передбаченими законом або договором для розірвання договору в односторонньому порядку, що здійснено з прийняттям оспорюваного рішення.

Приписами ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналогічні приписи містить ст. 188 Господарського кодексу України, відповідно до якої зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як наведено вище у даному рішенні сторони передбачили договором, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Тобто, у випадку невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, в т.ч. по сплаті орендної плати, на що, зокрема, посилається відповідач, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом, на вимогу іншої сторони договору, такий може бути розірваний, але не в односторонньому порядку, як це здійснено відповідачем а за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, суд, повно, об`єктивно і всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім доводам сторін, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не надано доказів на обґрунтування підстав для прийняття оспорюваного рішення про розірвання в односторонньому порядку договору оренди, в рішенні не зазначені підстави його прийняття, рішення не відповідає вимогам законодавства та визначеній законом компетенції селищної ради, яка видала це рішення, з його прийняттям порушено права позивача на оренду земельної ділянки, що в сукупності є підставою для визнання недійсним (незаконним) оспорюваного у даній справі акту рішення Солотвинської селищної ради № 129 від 23.02.2021 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.10.2020р."

Судові витрати позивача у даній справі зі сплати судового збору відповідно до приписів ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 13, 14, 73-79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Визнати недійсним (незаконним) та скасувати рішення Солотвинської селищної ради № 129 від 23.02.2021 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.10.2020р."

2. Стягнути з Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (90575, Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Харківська, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Озерний край Кунігунди" (90575, Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Озерна, 29, ) суму 3405,00 грн. (три тисячі чотиристо пять грн. 00 коп.) у відшкодування судового збору сплаченого позивачем при зверненні з позовом.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 15.11.21

Суддя Ушак І.Г.