ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Справа№ 5002-3/4321-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 10.11.2021.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 (суддя Янюк О.С., м. Київ), яка прийнята у результаті розгляду, зокрема, заяви Перекрестова В.Б. про поворот виконання ухвали Господарського суду Київської області від 19.11.2020

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок»

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 (суддя Янюк О.С.) клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни №02-08-21 від 06.08.2021 про зупинення провадження у справі залишено без задоволення; клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про витребування доказів залишено без задоволення; заяву ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали Господарського суду Київської області від 19.11.2020 задоволено частково, здійснено поворот виконання ухвали Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі №5002-3/4321-2012, якою стягнуто з арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 114 185, 79 грн.

Судове рішення прийнято з посиланням на ст.ст. 19, 81, 169, 227, 333 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та мотивоване тим, що підстави на які посилається арбітражний керуючий не є тими обставинами, з якими закон пов`язує зупинення провадження у справі, саме у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Також суд першої інстанції зазначає, що арбітражним керуючим не дотримано приписів п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України та ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, клопотання арбітражного керуючого про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Поміж іншого, місцевим господарським судом встановлено наявність правових підстав для здійснення повороту виконання ухвали суду від 09.11.2020, зазначений судовий акт було скасовано судом апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, арбітражний керуючий Мартиненко Наталія Михайлівна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали суду від 09.11.2020.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскільки судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про зупинення провадження у справі та про витребування доказів, то ухвала Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 про поворот виконання рішення є передчасною.

Також, у апеляційній скарзі скаржник зазначає, що внаслідок задоволення заяви про поворот виконання ухвали Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі №5002-3/4321-2012 відбудеться безпідставне стягнення грошових коштів, які арбітражний керуючий не отримувала.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

02.11.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення (про відмову у задоволенні апеляційної скарги), у відповідності до яких останній просить суд, зокрема, відмовити у задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

У відповідності до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі №5002-3/4321-2012 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №5002-3/4321-2012 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Валок"; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 5002-3/4321-2012.

30.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №5002-3/4321-2012.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2021 у справі №5002-3/4321-2012 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 призначено на 10.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 у справі №5002-3/4321-2012, зокрема, клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/5684/21 від 08.11.2021 у зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 5002-3/4321-2012.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021 для розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі №5002-3/4321-2012 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.

Явка представників сторін

10.11.2021 у судове засідання в режимі відеоконференції з`явилась арбітражний керуючий Мартиненко Наталія Михайлівна.

В судове засідання 10.11.2021 не з`явилися інші представники учасників справи, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Щодо повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання слід зазначити наступне.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням вище викладеного, оскільки у матеріалах справи містяться докази надіслання судом апеляційної інстанції процесуальних документів учасникам справи на належну адресу, з огляду на те, що неявка учасників справи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливе здійснити розгляд оскаржуваного судового акту в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи за участю скаржника.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 10.11.2021 арбітражний керуючий Мартиненко Наталія Михайлівна підтримала вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просила скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 і прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали суду від 09.11.2020.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.04.2019 у справі №5002-3/4321-2012, поміж іншого, затверджено звіт про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому Мартиненко Наталії Михайлівні (свідоцтво №1190 від 13.06.2013) за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Валок» у розмірі 114 185,79 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у справі №5002-3/4321-2012, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 5002-3/4321-2012, зокрема, затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Валок» та кредиторами в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_2 , провадження у справі № 5002-3/4321-2012 закрито.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі № 5002-3/4321-2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь арбітражного керуючого грошову винагороду у розмірі 114 175,79 грн.

30.11.2020 на примусове виконання зазначеного судового рішення, судом видано наказ № 5002-3/4321-2012.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі № 5002-3/4321-2012 заявник подав апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду.

Так, постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 у справі № 5002-3/4321-2012 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі № 5002-3/4321-2012 в частині вирішення клопотання арбітражного керуючого про стягнення грошової винагороди у розмірі 114 185,79 грн та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні відповідного клопотання відмовлено.

19.07.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із заявою б/н від 19.07.2021 (вх. №17556/21 від 22.07.2021), в якій просить суд здійснити поворот виконання ухвали суду від 09.11.2020 та стягнути з арбітражного керуючого Мартиненко Н.М. на корить заявника 125 766,72 грн, з яких: 114 175,79 грн - грошова винагорода; 11 417,58 грн - виконавчих збір; 173,35 грн - витрати виконавчого провадження, стягнутих з останнього на підставі наказу суду №5002-3/4321-2012 від 30.11.2020.

Також, 09.08.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області арбітражним керуючим подано клопотання про зупинення провадження у справі №5002-3/4321-2012 за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали суду від 09.11.2020 до набрання сили рішенням суду постановленого за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого про стягнення з заявника та ОСОБА_2 пропорційно визнаних їх кредиторських вимог грошової винагороди у розмірі 114 185,79 грн.

Крім того, 25.08.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від арбітражного керуючого надійшло клопотання про витребування від Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) копії всіх матеріалів виконавчого провадження №63868019 з примусового виконання ухвали суду від 09.11.2020.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 (суддя Янюк О.С.) клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни №02-08-21 від 06.08.2021 про зупинення провадження у справі залишено без задоволення; клопотання арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про витребування доказів залишено без задоволення; заяву ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали Господарського суду Київської області від 19.11.2020 задоволено частково, здійснено поворот виконання ухвали Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі №5002-3/4321-2012, якою стягнуто з арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 114 185, 79 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про поворот виконання судового рішення та відмову у задоволенні клопотань про зупинення провадження у даній справі та витребування доказів.

Стосовно клопотання арбітражного керуючого про зупинення провадження у справі, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 4 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках встановлених, зокрема, п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує з неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч. 4-6 ст. 75 ГПК України).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Тож, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Так, в обґрунтування свого клопотання арбітражний керуючий посилається на неможливість розгляду заяви ОСОБА_1 до остаточного вирішення клопотання про стягнення з кредиторів відповідної грошової винагороди, зважаючи на те, що наслідком задоволення такого клопотання є фактичне стягнення з заявника частини суми, поворот виконання якої є предметом розгляду по даному провадженню.

Разом з тим, підстави на які посилається арбітражний керуючий не є тими обставинами, з якими закон пов`язує зупинення провадження у справі саме у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. До того ж, необхідно зазначити, що відсутність судового рішення за результатами розгляду відповідного клопотання арбітражного керуючого ніяким чином не перешкоджає суду самостійно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду заяви про поворот виконання рішення.

Крім того, у разі зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви арбітражного керуючого про зупинення провадження у справі.

Стосовно клопотання арбітражного керуючого про витребування доказів, необхідно зазначити наступне.

В силу ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Приписами частини 1 статті 81 ГПК України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Так, заявляючи клопотання про витребування доказів, арбітражний керуючий просила суд витребувати від органу державної виконавчої служби відповідні матеріали виконавчого провадження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про поворот виконання рішення.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», поміж іншого, сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

Відтак, арбітражний керуючий як сторона відповідного виконавчого провадження не була позбавлена права самостійно вчинити відповідні дії та подати суду докази, які на її думку необхідні для вирішення відповідної заяви про поворот виконання рішення.

Крім того, згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Однак, арбітражним керуючим при зверненні до Господарського суду Київської області із відповідним клопотанням не дотримано вищевказаних приписів та не надано доказів на їх підтвердження, а відтак, з огляду на зазначені обставини, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання арбітражного керуючого про витребування доказів у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали суду від 09.11.2020 слід зазначити таке.

Положеннями ч.ч. 1, 5, 6, 9 ст. 333 ГПК України визначено, поміж іншого, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 справі № 13-рп/2011 (справа №1-25/2011) зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна і виконання дій) відпала.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі № 5002-3/4321-2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь арбітражного керуючого грошову винагороду у розмірі 114 175,79 грн.

Так, 10.12.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. (далі - державний виконавець) відкрито виконавче провадження №63868019 з примусового виконання вищевказаного наказу суду (а.с. 124, т. 15).

У свою чергу, під час вчинення виконавчих дій у межах зазначеного виконавчого провадження, із заявника стягнуто на користь арбітражного керуючого, зокрема, грошові кошти у розмірі 114 175,79 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку Перекрестова В.Б. (а.с. 128-129, т. 15).

В подальшому, 27.01.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63868019, у зв`язку із фактичним та повним виконанням ухвали суду від 09.11.2020 (а.с. 127, т. 1).

Таким чином, державним виконавцем належним чином виконано Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі № 5002-3/4321-2012, позаяк ухвалою Господарського суду Київської області від 01.04.2019 у справі № 5002-3/4321-2012 затверджено звіт про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Валок» саме у розмірі 114 185,79 грн.

Водночас, як вже зазначалося, постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 у справі № 5002-3/4321-2012 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі № 5002-3/4321-2012 в частині вирішення клопотання арбітражного керуючого про стягнення грошової винагороди у розмірі 114 185,79 грн та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні відповідного клопотання відмовлено. Питання щодо повороту вказаного рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не вирішувалось.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для здійснення повороту виконання ухвали суду від 09.11.2020 шляхом стягнення з арбітражного керуючого на користь заявника грошових коштів у розмірі 114 175,79 грн.

Водночас, щодо вимоги про стягнення з арбітражного керуючого 173,35 грн витрат виконавчого провадження та 11 417,58 грн виконавчого збору, необхідно вказати таке.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

В силу ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Слід зазначити, що постановами державного виконавця від 10.12.2020 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідного органу державної виконавчої служби 173,35 грн витрат виконавчого провадження та 11 417,58 грн виконавчого збору, однак, вказані суми не є тими коштами, які були стягнуті за рішенням суду (ухвала Господарського суду Київської області від 09.11.2020 у справі № 5002-3/4321-2012), яке скасовано за наслідками апеляційного перегляду, а відтак, вказані кошти не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з арбітражного керуючого на користь заявника 173,35 грн витрат виконавчого провадження та 11 417,58 грн виконавчого збору.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 30.08.2021 у справі №5002-3/4321-2012 залишити без змін.

3. Справу № 5002-3/4321-2012 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 16.11.2021.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.С. Копитова

О.М. Остапенко