ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/777/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", пл.Жупанатська, 18 м.Ужгород,

до відповідача: Спільного підприємства "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, вул.Чіпі, 3 с.Мужієво Берегівського району Закарпатської області,

про стягнення 10 255,05 грн

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

за участю представників сторін: не викликались

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" звернулось до суду з позовом до Спільного підприємства "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 10 255,05 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвалою від 24.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу його офіційного місцезнаходження, що підтверджується конвертом з повідомленнями про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

І. Позиція позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" є учасником ринку електричної енергії, який здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу.

01.01.2029 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" (далі також Постачальник) та Спільним підприємством "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі також Споживач) було укладено договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №110343 (далі Договір 1) та Договір про постачання електричної енергії споживачу №110343 (далі- Договір 2), відповідно до умов яких Постачальник зобов`язався продавати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач - оплачувати Постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умов Договору.

Згідно умов Договору 1 та Договору 2 на об`єктах Споживача у січні-лютому 2019 року було спожито електричну енергію в обсязі 5932 кВт*год на загальну суму 15 928,61 грн, з яких 5 673, 56 грн. були зараховані як оплата за січень 2019 року на підставі договору доручення №11052 від 11.03.2019, укладеного між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та ПрАТ «Закарпаттяобленерго».

Відповідач у встановлені договором строки, оплату за спожиту електричну енергію у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у сумі 10 255,05 грн., які позивач просить стягнути на його користь.

II. Позиція відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Як вбачається із відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Спільного підприємства "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, , є вул.Чіпі, 3 с.Мужієво Берегівського району Закарпатської області.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 24.09.2021 року була скерована на вищезазначену адресу відповідача, проте конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся на адресу суду із відміткою відділу поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Водночас, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, яка відповідає юридичній адресі, вказаній в ЄДРПОУ, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №44/227-б.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При таких обставинах, правовому регулюванні та наявних у справі матеріалів у суду справи суд виходить з того, що ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за офіційною, останньою відомою учасникам господарських відносин та суду адресою, а тому, відповідно до правової презумпції, встановленої законодавцем у нормі ч. 7 ст. 120 ГПК України, оскільки у суду відсутні можливості сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, ухвала вважається врученою, навіть якщо відповідач фактично за цією адресою не знаходиться.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

III. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що 01.01.2019 між сторонами було укладено договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №110343 (далі Договір 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору 1, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього договору згідно з заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Згідно п. 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору, Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (п.5.10. Договору).

Крім цього, Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" та Спільне підприємство "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю 01.01.2019 уклали Договір про постачання електричної енергії споживачу №110343 (далі- Договір 2).

За умовами Договору 1 у січні-лютому 2019 року Спільним підприємством "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю було спожито електричну енергію в обсязі 3270 кВт/год на загальну суму 10 257,46 грн.

Для оплати спожитої електричної енергії відповідачу були виставлені рахунок ПЕЕ №110343/1/1 від 06.02.2019 за січень 2019 року на суму 9699,10 грн та ПЕЕ №110343/2/1 від 01.03.2019 за лютий 2019 року на суму 558,36 грн.

ПрАТ "Закарпаттяобленерго" до 01.01.2019 року здійснювало електропостачання споживачам (після 01.01.2019 р. - ТОВ "Закарпатгяенергозбут"), а тому внаслідок переплати ТОВ СП "Керамнадра" перед ПрАТ "Закарпаттяобленерго" суми в розмірі 5673, 56 грн. за електропостачання, між ТОВ "Закарпаттяенергозбут та ПрАТ "Закарпатгяобленерго" було укладено договір Доручення №11052 від 11.03.2019, згідно умов якого ПрАТ "Закарпатгяобленерго" зобов`язалося здійснити перерахування коштів на суму 5 673,56 грн. на рахунок ТОВ "Закарпаттяенергозбут", які були зараховані в рахунок оплати спожитої ТОВ СП "Керамнадра" електричної енергії за січень 2019 року.

На виконання умов Договору 2 у січні 2019 року позивач поставив 2662 кВт*год на суму 5671,71 грн, що підтверджується рахунком ПЕЕ №110343/1/1 від 06.02.2019 за січень 2019 року на суму 5671,15 грн.

В порушення вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №110343 від 01.01.2019 року та Договору про постачання електричної енергії Споживачу № 110343 від 01.01.2019 року відповідач належним чином не виконав свої обов`язки, не сплатив у повному

обсязі вартість спожитої активної електричної енергії, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість на загальну суму10 255, 05 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГПК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 4 ст. 63 3акону України "Про ринок електричної енергії"' постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до абз. 13 п.1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Згідно з абз. 14 п. 1.1.2 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до абз. 4 п.13. Перехідних положень 3У "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Пунктом 7 Постанови НКРЕКП про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії ПРРЕЕ" визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. п. 1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальники, мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. п. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п. 4.19 ПРРЕЕ).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання своїх зобов`язань за договором надав Спільному підприємству "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю послуги з постачання електричної енергії, яке в свою чергу не виконало зобов`язання в повному обсязі щодо оплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у сумі 10 255,05 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 10 255,05 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

IV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №15929 від 07.07.2021 позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача слід покласти 2270,00 грн витрат на оплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 236, 238, 241, 248 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Спільного підприємства "Керамнадра" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул.Чіпі, 3 с.Мужієво Берегівського району Закарпатської області, 90260) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" (, пл.Жупанатська, 18 м.Ужгород Закарпатської області, 88000) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 10 255,05 грн (десять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 05 копійок), а також витрати на оплату судового збору в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.11.2021 року.

Суддя П.Д. Пригуза