ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1526/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

при секретарі судового засідання Борисові Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Новічкова О.В.,

від відповідача: Стапінський В.О.,

від третьої особи (Міністерство Інфраструктури України): не з`явився,

від третьої особи (Державне Підприємство Морський Торговельний Порт Чорноморськ): Ільченко В.М.,

від третьої особи (Товариства з обмеженою відповідальністю ЛОГІСТІК ОІЛ): Яценко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство Інфраструктури України та Державне Підприємство Морський Торговельний Порт Чорноморськ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ЛОГІСТІК ОІЛ, про визнання протиправними та незаконними дій, визнання протиправними та скасування наказів, визнання недійсним електронного аукціону, скасування наказу.

Встановив:

01.06.2021 р. до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Профспілки робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ (далі Профспілка) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі Фонд), в якій просить:

- визнати протиправними та незаконними дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях щодо включення частини офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу № 11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 2558,90 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; критого складу в будівлі та споруди митно-складського комплексу № 11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 3806,4 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлі кам`яного складу 27-Б (інв. № 13107, реєстровий № 01125672.2. РАЯИЮК1280), загальною площею 3452,20 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А до Переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні, відповідно до Наказу від 30.03.2021 р. № 463;

- визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 30.03.2021 р. № 463;

- визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 30.03.2021 р. № 474;

- визнати недійсним електронний аукціон № UA-PS-2021-03-30-000164-1 з передачі в оренду державного нерухомого майна: частини офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу № 11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 2558,90 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; критого складу в будівлі та споруди митно-складського комплексу № 11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 3806,4 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлі кам`яного складу 27-Б (інв. № 13107, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1280), загальною площею 3452,20 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А;

- скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 12.05.2021 р. № 700, яким був затверджений протокол проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-03-30-000164-1.

Обґрунтовуючи звернення з позовом Профспілка посилається на те, що Фонд всупереч вимогам Закону України Про оренду державного та комунального майна (далі Закон) та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 р. № 483 (далі Порядок), включив державне майно до переліку нерухомого майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні та провів відповідний аукціон. Фондом всупереч приписів Порядку та листа Міністерства від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19 (балансоутримувачем переданого в оренду через аукціон майна є ДП МТП Чорноморськ, уповноваженим органом управління якого є Міністерство) не включено до проекту договору (укладеного за результатами електронного аукціону № UA-PS-2021-03-30-000164-1) висунуті Міністерством у листі від 27.03.2019 р. умови.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 р. позовній заяві Профспілки присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/1526/21 та передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Гуту С.Ф.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.06.2021 р. позовну заяву Профспілки залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.06.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.07.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.07.2021 р. відкладено підготовче засідання на 23.07.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20.08.2021 р.

Іншою ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2021 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ЛОГІСТІК ОІЛ (далі ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ), в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство Інфраструктури України (далі Міністерство) та Державне Підприємство Морський Торговельний Порт Чорноморськ (далі ДП МТП Чорноморськ).

02.08.2021 р. від Фонду надійшли письмові пояснення, в яких останнє заперечує проти задоволення позову та, серед іншого посилається на те, що сторонами договору оренди, укладеного за результатами електронного аукціону № UA-PS-2021-03-30-000164-1, є Фонд, ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ та ДП МТП Чорноморськ як балансоутримувач майна, Профспілка не є стороною договору оренди, у зв`язку з чим її права або законні інтереси не порушено, а відтак не підлягають захисту в судовому порядку. При цьому Фонд посилається на те, що звертаючи з позовом Профспілкою на підтвердження порушення, невизнання чи оспорювання права чи інтересу останньої зі сторони Фонду жодних доказів не надано.

16.08.2021 р. від ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ надійшли пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог Профспілки. Підставами для відмови у задоволенні позову ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ, зокрема називає те, що Профспілкою помилково зазначено про необхідність врахування визначених листом Міністерства від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19 умов до проекту договору, укладеного за результатами електронного аукціону № UA-PS-2021-03-30-000164-1, оскільки вказаний лист складено під час дії Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 № 2269-XII, а саме ч.3 ст.9 вказаного закону, у той час як приписи Закону України Про оренду державного та комунального майна від 03.10.2019 № 157-IX передбачають повноваження уповноваженого органу управління на затвердження додаткових умов оренди виключено єдиного майнового комплексу, яким передане за результатами електронного аукціону нерухоме майно не є. З огляду на викладене ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ вважає відсутніми порушення прав Профспілки.

20.08.2021 р. Профспілка звернулась з клопотанням про повернення письмових пояснень Фонду без розгляду на підставі ст.170 ГПК України. Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 р. відмовлено у задоволенні вказаного клопотання Профспілки, оскільки судом не встановлено передбачених ч.4 ст.170 ГПК України підстав для повернення письмових пояснень Фонду.

20.08.2021 р. ДП МТП Чорноморськ звернулось до суду із поясненнями, в яких підтримує позовну заяву Профспілки та просить її задовольнити, зокрема з підстав того, що Фондом при укладанні договору оренди за результатами електронного аукціону № UA-PS-2021-03-30-000164-1 не дотримано додаткових умов конкурсу на право оренди державного майна, які вказано в листі Міністерства від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2021 р. позовну заяву Профспілки залишено без руху після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2021 р. продовжено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 23.09.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.10.2021 р.

23.09.2021 р. від Міністерства надійшли письмові пояснення, в яких викладено позицію стосовно спірних правовідносин.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 12.10.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2021 р. відкладено судове засідання на 21.10.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2021 р. відкладено судове засідання на 02.11.2021 р.

Ухвалами Господарського суду Одеської області по справі № 916/1526/21 забезпечено участі представника ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ в засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon.

Представник Міністерства як в судове засідання 02.11.2021 р., так і в інші судові засідання (з моменту його залучення до участі у справі) не з`явився, при цьому від Міністерства надходили до матеріалів справи заяви про розгляд справи за відсутності його представника.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами ч.1 ст.9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. (ч.1 ст.4 Закону України Про доступ до судових рішень).

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Представник Профспілки заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник Фонду заперечував проти задоволення позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позву. Представник ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ підтримав позицію відповідача та заперечував проти задоволення позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову. Представник ДП МТП Чорноморськ підтримала позицію позивача та наполягала на задоволенні позовних вимог.

02.11.2021 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд встановив:

27.03.2019 р. Міністерство звернулось до Фонду та ДП МТП Чорноморськ із листом № 3665/16/10-19, в якому повідомляє, що розглянувши матеріали, надіслані листом Фонду від 05.07.2018 р. № 07-06с-03168, керуючись Законом України Про оренду державного та комунального майна (на час складання листа відповідний закон від 10.04.1992 № 2269-XII не втратив чинність), з урахуванням рішення Комісії з розгляду питань стосовно розпорядження майном (протокол від 12.03.2019 р. № 01/09), повідомляє про погодження укладання договору оренди наступного державного нерухомого майна: об`єкт оренди частина офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу; критий склад в будівлі та споруди митно-складського комплексу; будівля кам`яна за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А; балансоутримувач ДП МТП Чорноморськ; площа 2558,90 кв.м., 3806,40 кв.м., 3452,20 кв.м.; строк (термін) 10 років … за умов: Доповнення умов конкурсу на право оренди державного майна наступною умовою: «Наявність в конкурсній документації, що подається потенційними орендарями для участі в конкурсі, Угоди про співробітництво (Соціальної угоди), укладеної між потенційним орендарем, підприємством- балансоутримувачем та профспілками, що є сторонами діючого колективного договору, щодо забезпечення робочими місцями та збереження соціальних гарантій працівникам підприємства-балансоутримувача.»…

18.11.2020 р. ТОВ АВЕРТРАНС звернулось до Фонду із заявою, відповідно до якої у зв`язку з наміром оренди та враховуючи положення Закону від 03.10.2019 № 157-IX, просить включити до переліку першого типу: державне нерухоме майно, яке обліковується на балансі ДП МТП Чорноморськ, а саме: частину будівель і споруд митно-складського комплексу (складські приміщення), інв. №13083, площею 3806,4 кв.м.; за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; частину офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу, інв. №13083, площею 2558,9 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлю кам`яного складу 27-Б інв. № 13107 площею 3452,20 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А. Цільове призначення, за яким планується використання об`єкту оренди розміщення складського перевантажувального комплексу. Базовий термін оренди 49 років.

25.11.2020 р. Фонд звернувся до ДП МТП Чорноморськ із листом, в якому керуючись ст.287 ГК України, Законом від 03.10.2019 № 157-IX, враховуючи наказ Фонду від 12.08.2020 р. № 1344 та заяву ТОВ АВЕРТРАНС про передачу державного майна в оренду, пропонує ДП МТП Чорноморськ повідомити рішення про намір передачі об`єкту в оренду або рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного переліку...

У відповідь на листу Фонду (від 25.11.2020 р.) ДП МТП Чорноморськ звернулось до Фонду з листом від 26.11.2020 р., в якому з посиланням на ст.ст.5,6 Закону від 03.10.2019 № 157-IX, пунктів 22,24,25,28 Порядку, листа Міністерства від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19 просить прийняти Фонд рішення щодо включення потенційного об`єкта оренди до Переліку відповідного типу.

03.12.2020 р. Фондом надіслано ДП МТП Чорноморськ лист № 11-11-05487, в якому повідомляє про необхідність звернення балансоутримувача (ДП МТП Чорноморськ) до органу управління державним майном щодо погодження або відмову у включенні до відповідного Переліку об`єкту оренди. Крім того, звертає увагу ДП МТП Чорноморськ, що вимоги листа Міністерства від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19 не відповідають Закону від 03.10.2019 № 157-IX та Порядку, у зв`язку з чим не можуть розглядатись як дозвіл на передачу державного нерухомого майна в оренду.

25.12.2020 р. ДП МТП Чорноморськ звернулось до Міністерства із листом, в якому посилається на те, що листом від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19 Міністерство погодило укладання договору оренди державного нерухомого майна, повідомляє, що до ДП МТП Чорноморськ та Фонду надходять заяви щодо включення відповідно майна до Переліку першого типу, у зв`язку з чим просить погодити дію листа Міністерства від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19 як погодження про включення об`єктів державного нерухомого майна до Переліку першого типу.

23.03.2021 р. ТОВ АВЕРТРАНС звернулось до Фонду з заявою, відповідно до якої у зв`язку з наміром оренди та враховуючи положення Закону від 03.10.2019 № 157-IX, просить включити до переліку першого типу: державне нерухоме майно, яке обліковується на балансі ДП МТП Чорноморськ, а саме: частину будівель і споруд митно-складського комплексу (складські приміщення), інв. №13083, площею 3806,4 кв.м.; за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; частину офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу, інв. №13083, площею 2558,9 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлю кам`яного складу 27-Б інв. № 13107 площею 3452,20 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А. Цільове призначення, за яким планується використання об`єкту оренди розміщення складського перевантажувального комплексу. Базовий термін оренди 5 років…

24.03.2021 р. ДП МТП Чорноморськ звернулось до Фонду з листом, в якому в доповнення до листа від 26.11.2020 р., повідомляє, що листом Міністерства від 27.03.2019 р. № 3665/16/10-19 надано дозвіл на укладення договору оренди державного нерухомого майна на 10 років, 25.12.2020 р. ДП МТП Чорноморськ звернулось до Міністерства щодо включення потенційного об`єкта оренди до Переліку відповідного типу, а саме: частини будівель і споруд митно-складського комплексу (складські приміщення), інв. №13083, площею 3806,4 кв.м.; за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; частини офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу, інв. №13083, площею 2558,9 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлі кам`яного складу 27-Б інв. № 13107 площею 3452,20 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А, терміном на 5 років. Відповіді від Міністерства станом на дату складання цього листа не отримано. Проте керуючись абз.6,9 ч.2 ст.6 Закону від 03.10.2019 № 157-IX, пунктом 20 Порядку ДП МТП Чорноморськ вважає погодженим органом управління питання про передачу в оренду вищезазначеного об`єкта методом мовчазної згоди та прийняло рішення про включення такого майна у Перелік першого типу.

30.03.2021 р. Фондом затверджено наказ № 463 Про включення об`єкт оренди до Переліку першого типу, відповідно до якого включено до Переліку об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні: частину будівель і споруд митно-складського комплексу (складські приміщення), інв. №13083, площею 3806,4 кв.м.; за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; частину офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу, інв. №13083, площею 2558,9 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлю кам`яного складу 27-Б інв. № 13107 площею 3452,20 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А.

30.03.2021 р. Фондом затверджено наказ № 474 Про затвердження оголошення на електронний аукціон об`єкта оренди державного майна та проекту договору оренди, відповідного до якого затверджено оголошення про передачу в оренду через електронний аукціон нерухомого майна, а саме: частину будівель і споруд митно-складського комплексу (складські приміщення), інв. №13083, площею 3806,4 кв.м.; за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; частину офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу, інв. №13083, площею 2558,9 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлю кам`яного складу 27-Б інв. № 13107 площею 3452,20 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А, що обліковується на балансі ДП МТП Чорноморськ.

Відповідне оголошення розташоване в мережі Інтернет за посиланням https://www.spfu.gov.ua/ua/news/7404.html.

07.04.2021 р. Профспілка звернулась до Фонду із листом, в якому посилаючись на те, що ним не враховано п.п.2.1.5,2.1.6 колективного договору ДП МТП Чорноморськ, розділу 2 Галузевої угоди, укладеної між Міністерством, Федерацією роботодавців транспорту України і Спільним представницьким органом профспілок у сфері морського транспорту, ст.203 ЦК України у зв`язку з чим пропонує Фонду скасувати аукціон на оренду державного нерухомого майна (частину будівель і споруд митно-складського комплексу (складські приміщення), інв. №13083, площею 3806,4 кв.м.; за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; частину офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу, інв. №13083, площею 2558,9 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлю кам`яного складу 27-Б інв. № 13107 площею 3452,20 кв.м., за адресою: м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А, що обліковується на балансі ДП МТП Чорноморськ).

22.04.2021 р. Фондом у відповідь на лист Профспілки звернуто увагу останньої на те, що строк дії Колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП МТП Чорноморськ та трудовим колективом на 2001-2004 р. та Галузевої угоди, укладеної між Міністерством, Федерацією роботодавців транспорту України і Спільним представницьким органом профспілок у сфері морського транспорту на 2013-2015 р., на які вона посилається у своєму листі, закінчився. Повідомляє, що викладені у листі питання відносяться до компетенції органу управління майном, а саме до Міністерства інфраструктури України. Крім того, повідомляє, що Фонд при проведенні процедури надання в оренду державного нерухомого майна діяв з дотриманням положень Закону та Порядку.

30.03.2021 р. в мережі Інтернет за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-03-30-000164-1 розміщено повідомлення про початок електронного аукціону UA-PS-2021-03-30-000164-1. Визначено, що датою та часом початку електронного аукціону є 27.04.2021 15:10:17. Найменуванням активів (майна)/права лоту (склад лоту) є: Оренда державного нерухомого майна: - частини офісних приміщень в будівлі та споруди митно - складського комплексу №11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 2558,90 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; - критого складу в будівлі та споруди митно - складського комплексу №11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 3806,4 кв. м, за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; - будівлі кам`яного складу 27-Б (інв. № 13107, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1280), загальною площею 3452,20 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А.

Відповідно до Протоколу проведення електронного аукціону UA-PS-2021-03-30-000164-1, затвердженого наказом Фонду від 12.05.2021 р. № 700, переможцем електронного аукціону є ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ.

Наявний в матеріалах справи договір оренди нерухомого майна від 28.05.2021 р. № 71 підписано представниками та скріпнело печатками Фонду (Орендодавець), ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ (Орендар) та ДП МТП Чорноморськ(Балансоутримувач). Крім того, 28.05.2021 р. між ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ (Орендар) та ДП МТП Чорноморськ(Балансоутримувач) підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належать до державної власності.

Враховуючи вищевикладене Профспілка звернулась з позовом в рамках провадження у даній справі, наголошуючи на тому, що Фондом протиправно та незаконно включено частини офісних приміщень в будівлі та споруди митно-складського комплексу № 11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 2558,90 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; критого складу в будівлі та споруди митно-складського комплексу № 11 (інв. № 13083, реєстровий № 01125672.2.РАЯИЮК1273), загальною площею 3806,4 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30; будівлі кам`яного складу 27-Б (інв. № 13107, реєстровий № 01125672.2. РАЯИЮК1280), загальною площею 3452,20 кв.м., за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 30 А до Переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні, відповідно до Наказу від 30.03.2021 р. № 463.

У зв`язку з чим Профспілка просить визнати протиправним та скасувати накази Фонду від 30.03.2021 р. № 463, від 30.03.2021 р. № 474; визнати недійсним електронний аукціон UA-PS-2021-03-30-000164-1; скасувати наказ Фонду від 12.05.2021 р. № 700, яким затверджено протокол проведення електронного аукціону UA-PS-2021-03-30-000164-1.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Статтею 55 Конституції України встановлено право кожного на захист своїх прав і свобод у судовому порядку.

Реалізуючи конституційне право, передбачене ст.55 Конституції України, на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно із ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У відповідності до приписів ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ст.5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за приписами чинного законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У цьому Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Так, Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 14.12.2011 р. № 19-рп/2011, від 25.11.1997 р. № 6-зп, від 25.12.1997 № 9-зп послідовно підкреслював, що утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення часини 3 статті 8, статті 55 основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

При цьому Конституційний Суд України у пунктах 1,2 свого Рішення від 25.12.1997 р. № 9-зп роз`яснив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних вимог та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно статті 64 Конституції України не може бути обмежене.

Таким чином, визначене статтею 55 Конституції України право на судовий захист не ототожнюється із беззаперечною підставою задоволення тих чи інших позовних вимог.

Листом Міністерства від 27.03.2019 р. № № 3665/16/10-19 погоджено укладання договору оренди нерухомого майна, зокрема за умов доповнення умов конкурсу на право оренди державного майна наступною умовою: «Наявність в конкурсній документації, що подається потенційними орендарями для участі в конкурсі, Угоди про співробітництво (Соціальної угоди), укладеної між потенційним орендарем, підприємством- балансоутримувачем та профспілками, що є сторонами діючого колективного договору, щодо забезпечення робочими місцями та збереження соціальних гарантій працівникам підприємства-балансоутримувача.»…

Господарський суд звертає увагу Профспілки, що вищезазначений лист Міністерства складено 27.03.2019 р., тобто під час дії Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 № 2269-XII, який серед іншого містив викладені в ч.3 ст.9 наступні умови: «орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п`ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди».

Закон України Про оренду державного та комунального майна від 03.10.2019 № 157-IX (в редакцій чинній на момент прийняття Фондом наказу від 30.03.2021 р. № 463) не передбачає повноважень уповноваженого органу управління на затвердження додаткових умов оренди нерухомого майна, обов`язкових для врахування орендодавцем, єдиним винятком є ст.14 Закону від 03.10.2019 № 157-IX, якою встановлено особливості оренди єдиного майнового комплексу, яким передане в оренду за результатами електронного аукціону майно не являється.

Крім того, пунктом 54 Порядку передбачено, що додаткові умови оренди майна розробляються орендодавцем на підставі пропозицій балансоутримувача, уповноваженого органу управління або з власної ініціативи орендодавця, проте як встановлено вище лист Міністерства (уповноваженого органу управління) від 27.03.2019 р. стосувався вимог Закону від 03.10.2019 № 157-IX, який втратив чинність на час прийняття Фондом наказу від 30.03.2021 р.), інших листів від Міністерства, складаних у відповідності до вимог Закону від 03.10.2019 № 157-IX матеріали справи не містять.

При цьому приписами пункту 54 Порядку наведено перелік додаткових умов оренди майна, серед якого, на відміну від додаткових умов оренди майна єдиного майнового комплексу, не передбачено забезпечення соціальних гарантій працівникам згідно з вимогами трудового законодавства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги те, що повноваження на визначення умов договору оренди, які є обов`язковими для орендодавця та повинні бути відображені у договорі оренди, надавались органу, уповноваженому управляти державним майном, передбачені Законом від 03.10.2019 № 157-IX, який втратив чинність 01.02.2020 р.; Закон від 03.10.2019 № 157-IX не передбачає повноваження уповноваженого органу управління на підготовку проекту обов`язкових для врахування додаткових умов оренди майна, на відміну від додаткових умов оренди майна єдиного майнового комплексу; передане за електронним аукціоном ТОВ ЛОГІСТІК ОІЛ майно не є єдиним майновим комплексом, суд доходить висновку про відсутність у Профспілки порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Позовні вимоги Профспілки необхідно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Щокін проти України", "Сєрков проти України", "Колишній король Греції та інші проти Греції", "Булвес" АД проти Болгарії", "Трегубенко проти України", "East/West Alliance Limited" проти України").

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. (рішення ЄСПЛ в справі "Колишній король Греції та інші проти Греції").

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому з питань оцінки "пропорційності" ЄСПЛ, як і з питань наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою досить широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.

Так, у даній справі у Профспілки відсутнє порушення прав чи охоронюваних законом інтересів, які було б порушенні Фондом.

Щодо інших аргументів, які були наведені сторонами та яким не була надана оцінка судом, то Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 року).

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у цій справі як джерело права.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,232,233,237,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 12 листопада 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут