УХВАЛА

м. Київ

15.11.2021Справа № 910/12174/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12174/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕМ СЕРВІС" (69104, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Ситова, будинок 11-А, квартира 79, 01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, 36В) до фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 38 000,00 грн. та розірвання договору

Учасники справи в судове засідання не прибули.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/12174/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕМ СЕРВІС" до фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про стягнення заборгованості у розмірі 38 000,00 грн. та розірвання договору №161019/80 від 16.10.2019.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕМ СЕРВІС" суму попередної оплати у розмірі 38 000,00 грн та розірвати договір №161019/80 від 16.10.2019 у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12174/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.08.2021.

Розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє на 07.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 закрито підготовче провадження у справі № 910/12174/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕМ СЕРВІС" до фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про стягнення заборгованості у розмірі 38 000,00 грн. та розірвання договору №161019/80 від 16.10.2019 - залишено без розгляду.

28.10.2021 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява щодо подання доказів по судовим витратам протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення.

02.11.2021 від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої останній просив стягнути з позивача 14 800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, представником відповідача було заявлено правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 розгляд заяви представника фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12174/21 призначено на 15.11.2021

В судове засідання 15.11.2021 представник позивача не прибув, повідомлявся належним чином, представник відповідача не прибув, у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі просив розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Враховуючи те, що явка в судове засідання учасників справи обов`язковою не визначалась, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 15.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, дійшов до наступного обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

02.11.2021 до суду надійшло клопотання від представника відповідача про ухвалення додаткового рішення відповідно до якої просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 14800,00 грн. На підтвердження розміру понесених судових витрат представником відповідача надано суду договір №2/21-Т про надання правової допомоги від 26.01.2021, додаток № 1 від 05.08.2021 до договору №2/21-Т, акт приймання-передачі наданих послуг від 09.10.2021 до договору № 2/21-Т, Додаток № 2 від 23.09.2021 до договору №2/21-Т, акт приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2021 до договору № 2/21-Т, довідку про отримання грошових коштів у розмірі 14800,00 грн.

Так, представництво інтересів відповідача у даній справі здійснював адвокат Тіхов О.С. на підставі договору №2/21-Т про надання правової допомоги від 26.01.2021 (надалі - Договір) та ордеру серії КС №763312 від 16.08.2021.

Згідно з ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 цієї ж статті).

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, у ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі залишення позовної заяви без розгляду у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Аналіз статтей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі залишення позовної заяви без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17).

Всупереч зазначеному вище, заявником не надано суду пояснень, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали; чи діяв позивач недобросовісно; чи пред`явив позивач необґрунтований позов; чи протидіяв він правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Всупереч наведеним процесуальним правилам заявник не навів суду жодних обґрунтувань, які однак є обов`язковими за таких умов.

Відтак, оскільки суд встановив, що заява представника фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12174/21 не відповідає вимогам положень статей 129 - 130 ГПК України, зокрема, є необґрунтованою, суд дійшов висновку про те, що в задоволені вказаного клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у заяві представника фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 800,00 грн.

2. Постановити у справі додаткову ухвалу.

Додаткова ухвала набирає законної сили 16.11.2021 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ