ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. Справа№ 910/3844/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Куценко К.Л.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 03.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" та Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 (повний текст рішення складено 08.02.2021)

у справі №910/3844/20 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь"

до 1) Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів";

2) Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі";

3) Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про визнання права та відновлення становища, яке існувало до порушення права,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (далі - відповідач-1, АТ «НЗФ»), Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - відповідач-2), Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач-3, НЕК «Укренерго»), в якому, з урахуванням заяви про уточнення від 17.11.2020, просило:

визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на доступ до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії сонячній електростанції, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" та знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" через технологічні електричні мережі Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", з потужністю ліній не менше 5, 0 кВт;

визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на отримання послуг з розподілу (передачі, відпуску) згенерованої сонячною електростанцією Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" електричної енергії через технологічні електричні мережі Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", з потужністю ліній не менше 9 900, 0 кВт;

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" підключити сонячну електростанцію Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, до технологічних електричних мереж Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", з потужністю ліній не менше 9 900, 0 кВт для генерації та відпуску електричної енергії та 5, 0 кВт для споживання на власні потреби;

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити технічну можливість постачання (передачі, розподілу) електричної енергії власними технологічними електричними мережами з потужністю ліній не менше 5, 0 кВт у точки приєднання сонячної електростанції Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити технічну можливість передачі (відпуску) власними технологічними електричними мережами з потужністю ліній не менше 9 900, 00 кВт згенерованої сонячною електростанцією Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, електричної енергії.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 02.03.2020 відповідач-1 неправомірно припинив електропостачання та відключив сонячну електростанцію (далі - СЕС), в той час як, відповідач-2 (оператор системи розподілу) не повідомив про припинення електропостачання СЕС, що призвело до повного зупинення господарської діяльності позивача. Крім того, зазначив, що, оскільки позивачу не надаються послуги з постачання електричної енергії та розподіл енергії не здійснюється, зазначене свідчить про невиконання відповідачем-3 своїх обов`язків, як оператора системи розподілу, та фактичну незгоду з наявністю у позивача права доступу до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача-1 підключити СЕС до технологічних мереж відповідача-1 на умовах договору №1802188 про технічне забезпечення електропостачанння споживача, укладеного відповідно до Правил користування електричною енергією (чинними на момент укладення договору), суперечить положенням Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Суд вказав, що договір №1802188 щодо технічного забезпечення електропостачання СЕС, яким було погоджено "Однолінійну схему", приєднану потужність 9900,00 кВт та дозволену потужність електроустановок споживача 5,0 кВт електроустановок позивача, припинив свою дію 31.12.2020, а новий договір у відповідності до вимог діючих Правил роздрібного ринку електричної енергії укладений не був. У зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині позовних вимог щодо визнання права на доступ до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії СЕС від відповідача-2 через технологічні електричні мережі відповідача-1, на отримання послуг з розподілу (передачі, відпуску) згенерованої сонячною електростанцією позивача електричної енергії через технологічні електричні мережі відповідача-1 та відновлення становища, яке існувало до порушення права, а саме шляхом зобов`язання відповідачів вчинити дії (надати послуги) щодо електропостачання та роботи СЕС, що було погоджено окремими договорами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

На думку апелянта, суд неправильно визначив правовідносини, що є предметом спору, та не з`ясував обставини, які мають значення для вирішення справи, а саме:

не встановив, що спір у справі виник у зв`язку із незаконним відключенням СЕС позивача відповідачем-1, а предметом спору є доступ позивача до системи розподілу та отримання послуг з розподілу електроенергії;

не дослідив положення договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, що є підставою для доступу ТОВ «Екотехнік Нікополь» до системи розподілу. Натомість, в мотивувальній частині рішення суд досліджував договори, які не є обов`язковими для отримання позивачем послуг з розподілу;

не надав жодної оцінки письмовим трьохстороннім домовленостям позивача, відповідача-1 та відповідача-2 щодо приєднання СЕС ТОВ «Екотехнік Нікополь» до електромереж АТ "Нікопольський завод феросплавів" та забезпечення її роботи;

не врахував акти купівлі-продажу електроенергії, що підтверджують факт повноцінної роботи СЕС та здійснення нею діяльності з виробництва та відпуску електроенергії відповідно до погоджених умов приєднання з 2018 по 2020;

не з`ясував, що підстави для відключення відповідачем-1 СЕС позивача від електромереж взагалі відсутні. Висновки суду в цій частині суперечать матеріалам справи, а також позиціям всіх її учасників, зокрема, відповідача-2 і відповідача-3.

Скаржник стверджує, що суд не застосував норми матеріального права, що підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин, зокрема положення статей 45, 46 та 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.п. 11.1.2, 11.1.5-11.1.7 Кодексу системи розподілу. В той час, як застосував норми Правил роздрібного ринку електричної енергії, які не підлягали застосуванню до досліджених судом видів договорів.

Апелянт вказує, що суд порушив норми процесуального права, а саме:

не мотивував відхилення доказу - висновку експерта, наданого позивачем та долученого да матеріалів справи, що свідчить про порушення ч. 3 ст. 86, ст. 104 Господарського процесуального кодексу України;

не надав оцінки аргументам та доказам, наданим позивачем, що свідчить про порушення ст. 86 та п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України;

в мотивувальній частині рішення не навів мотивів відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 та відповідача-3 та не з`ясував правову природу правовідносин, що склались між учасниками справи, що свідчить про порушення ч. 1 ст. 237, ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України;

рішення не відповідає завданню господарського судочинства - захисту порушених прав та законних інтересів позивача, що свідчить про порушення ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнені доводи відзиву Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь"

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач-1 у своєму відзиві, наданому до суду 05.04.2021, зазначає, що на момент фактичного приєднання позивача до електричних мереж відповідача-1 (договір про приєднання до електричних мереж №02441 з додатком до нього (Технічні умови), Закон України «Про ринок електричної енергії», Кодекс системи розподілу та Постанова №312 не діяли. У зв`язку з чим, посилання позивача на дані нормативні-правові акти не можна брати до уваги, як обґрунтування законності приєднання позивача до електромереж відповідача-1 на той момент.

Відповідач-1 стверджує, що твердження позивача про отримання права на доступ до системи розподілу та отримання послуг з розподілу електричної енергії після виконання технічних вимог, спростовується матеріалами справи. Крім того, аргументи позивача щодо виконання договору №02441-00 не відповідають дійсності, а тому вказані доводи не можуть бути належними доказами порушення прав позивача, заявлених до поновлення.

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» вказує, що наведені позивачем договори та домовленості не містять обов`язку АТ «Нікопольський завод феросплавів» забезпечити доступ позивача до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії сонячній електростанції, яка належить АТ «Нікопольський завод феросплавів», стосовно забезпечення технічної можливості передачі (відпустку) власними технологічними електричними мережами згенерованої сонячної електростанції позивача електричної енергії.

Відповідач-1 зазначає, що, як власник мереж, забезпечував технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання електричної енергії. Згідно із пунктом 2.1 цього договору власник мереж продовжував забезпечувати технічну можливість для передачі оператором системи розподілу споживачу електричної енергії в межах 5,0 кВт дозволеної потужності та ІІ класі напруги (ступінь напруги 10 кВ) в обсягах, визначених відповідно до договору з постачальником електричної енергії, шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності. Отже, відповідач-1 не здійснював повне відключення позивача від електропостачання.

Відповідач-1 наголошує, що чинне законодавство України та умови договору про спільне використання технологічних електричних мереж передбачають можливість обмеження та припинення електричної енергії по технологічним електричним мережам, зокрема, у випадках виконання припису державних органів та проведення планових ремонтних робіт в електроустановках.

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» вказує, що суд правомірно розглянув застосування матеріальних норм права, які містяться у Правилах №312 та дійшов вірного висновку про те, що доказів переходу позивача на умови, визначені новими Правилами роздрібного ринку електричної енергії (а саме у відповідності до Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018) матеріали справи не містять.

Відповідач-1 зазначає, що дії головного енергетика АТ "НЗФ" Семенова О.П. з підписання і направлення позивачу листа від 16.11.2020 №2020.11.16/32-4005 про відмову від договору були направлені на припинення цивільних прав і обов`язків АТ «Нікопольський завод феросплавів» за договором №1802188 і вчинені були в межах наданих повноважень, що також підтверджується листом від 18.12.2020 №17-6601/7578.

Щодо висновку експерта, відповідач-1 вказує, що, ані експерт, ані позивач не звертались для узгодження питання допуску експерта на територію АТ «НЗФ» для проведення експертного огляду саме розподільних комірок, від яких здійснювалось електропостачання СЕС ТОВ «Екотехнік Нікополь» та надання відповідних документів для проведення цього дослідження.

На думку відповідача-1, наданий позивачем висновок експерта від 23.10.2020 №9581 є неналежним, недостовірним та недопустимим доказом, який було складено з численними порушеннями законодавства.

Узагальнені доводи відповіді позивача на відзив Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на апеляційну скаргу

14.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" подано відповідь на відзив Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що приєднання електростанції позивача до електромереж відповідача-1 не є предметом спору та приєднання СЕС до електромереж не підлягає доказуванню, оскільки визнається всіма учасниками справи. Законність підключення СЕС до мереж відповідача-1 не оскаржувалась та не ставилась під сумнів. Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" має всі необхідні погодження для будівництва та роботи електростанції.

Позивач вказує, що незалежно від балансової приналежності електричних мереж єдиним обов`язковим договором, який має укласти позивач з оператором системи розподілу для отримання послуг з розподілу електричної енергії, є договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Зазначений договір діє на умовах попереднього договору про постачання електричної енергії, що свідчить про виконання товариством всіх необхідних умов для отримання доступу до системи розподілу та відповідних послуг. Наявність інших договорів, зокрема, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача між споживачем та власником мереж не є обов`язковою умовою для надання послуг з розподілу електричної енергії позивачу з використання мереж відповідача-1.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" стверджує, що припис №01/12-79-5-ПР Інспекції Держенергонагляду в Дніпровському регіоні від 18.12.2015 не стосується обмеження або припинення передачі та/або відпуску електричної енергії ТОВ "Екотехнік Нікополь", не встановлює обов`язку відповідача-1 проводити ремонт ліній, не має відношення до роботи СЕС та не може бути причиною для відключення.

Скаржник наголошує, що відповідач-1 здійснив повне відключення СЕС від електромереж. Надана позивачу лінія 0,4 кВ для власних потреб СЕС не була погоджена оператором системи розподілу (відповідачем-2) та споживачем (ТОВ "Екотехнік Нікополь"). Крім того, вказана лінія відсутня на затвердженій загальній схемі електропостачання СЕС. У зв`язку з чим, вона не була прийнята та не використовувалась позивачем.

Заперечення відповідача-1 проти висновку експерта Пампухи Г.Г., апелянт вважає безпідставним, оскільки останній є кваліфікованим фахівцем, акредитованим Міністерством юстиції України судовим експертом за фахом 10.18 "Електротехнічна експертиза". Натомість, скаржник звертає увагу, що відповідач-1 не реалізував своє право на звернення до суду з клопотанням про проведення додаткової або повторної експертизи.

Позивач вказує, що договір про технічне забезпечення електропостачання позивача продовжив свою дію на 2021. У встановлені договором строки позивач не отримав, ані повідомлення від належно уповноваженої особи АТ «Нікопольський завод феросплавів» про відмову від подальшої дії договору, ані листа про схвалення дій неуповноваженої особи генеральним директором заводу.

Узагальнені доводи заперечення Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на відповідь на відзив на апеляційну скаргу позивача

17.05.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» подано заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, які за своїм змістом тотожні відзиву на апеляційну скаргу.

Узагальнені доводи відзиву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь"

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач-2 у відзиві, наданому до суду 07.04.2021, зазначає, що СЕС ТОВ "Екотехнік Нікополь" підключено безпосередньо до підстанції «НЗФ-5», яка знаходиться на балансі АТ «Нікопольський завод феросплавів», зв`язки з мережами, які знаходяться на балансі АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", відсутні.

Відповідач-2 вказує, що не являється оператором системи розподілу для НЗФ, а згідно з постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2108 на перехідний період замість оператора системи передачі ПАТ «НЕК «Укренерго» тимчасово виконує функції оператора системи розподілу для субспоживачів АТ «Нікопольський завод феросплавів», зокрема для ТОВ «Екотехнік Нікополь». Отже, для НЗФ оператором системи є саме ПАТ «НЕК «Укренерго».

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" стверджує, що не приймало рішень щодо обмеження або припинення надання послуг з розподілу електричної енергії ТОВ «Екотехнік Нікополь» та не вчиняло жодних дій, пов`язаних із таким відключенням. Відповідач-2 наголошує, що АТ «НЗФ» було вчинено правопорушення на ринку електричної енергії, у зв`язку з чим, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" направлено листа до НКРЕКП та АМКУ з проханням вжити заходи щодо припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку АТ «Нікопольський завод феросплавів». Також, АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулось з листом до Держенергонагляду з проханням втрутитись в ситуацію та вжити заходи державного контролю у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідач-2 звертає увагу, що судом вірно застосовано Правила користування електричною енергією, що затверджені Постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28, ПРРЕЕ та Кодекс систем розподілу, оскільки вони є актами, що регулюють відносини щодо приєднання до електричних мереж, розподілу та постачання електричної енергії, що виникли між учасниками даного спору.

Відповідач-2 зазначає, що у відповідності до додатку №4 до договору №5565/01 від 30.07.2019, укладеного між ДП «Енергоринок» та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що погоджений АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ «Екотехнік Нікополь» експлуатаційна відповідальність за відповідне електрообладнання та електромережі покладена на позивача та відповідача-1 в залежності від балансової належності електромереж та установок. У зазначеному додатку та інших документах відсутні електрообладнання та електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що унеможливлює дії підприємства стосовно відновлення доступу позивача до електромереж відповідача-1 у зв`язку з відсутністю будь-яких прав відповідача-2 для фізичного доступу на територію відповідача-1 для відновлення доступу позивача до електромереж.

Узагальнені доводи відповіді позивача на відзив Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на апеляційну скаргу

14.04.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" подано відповідь на відзив Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує, що саме відповідач-2, як оператор системи розподілу, зобов`язаний забезпечити безперервне електропостачання позивачу, а також безпечне, надійне та ефективне функціонування систем розподілу, з урахуванням як законодавчо обумовлених обов`язків відповідача-2, так і передбачених його договірними зобов`язаннями перед позивачем.

На думку позивача, посилання відповідача-2 на неможливість виконати рішення суду (в разі задоволення позову) у зв`язку з підключенням позивача через мережі АТ «НЗФ» є необґрунтованим, оскільки відповідно до нормативно-правових актів та укладеними між відповідачем-2 та позивачем договорами відповідальність за виконання зобов`язань лежить саме на Акціонерному товаристві "ДТЕК Дніпровські електромережі".

Узагальнені доводи відзиву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач-3 у своєму відзиві, наданому до суду 08.04.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач-3 зазначає, що не вчиняв дій з відключення сонячної електростанції позивача та прав позивача не порушував.

Узагальнені доводи відповіді позивача на відзив Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на апеляційну скаргу

09.06.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" подано відповідь на відзив Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що відповідач-3 не вчинив жодних дій, спрямованих на підключення СЕС ТОВ «Екотехнік Нікополь» до електромереж і відновлення виробництва альтернативної електричної енергії та продовжив не виконувати свої обов`язки, передбачені положеннями ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії». Крім того, позивач наголошує, що відповідач-3 не звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з інформацією про заходи, які вчиняються для усунення обмежень виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Апелянт звертає увагу, що за умовами договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ОЕС України №0040-03032/1902921 від 22.05.2019 саме ПАТ "НЕК "Укренерго" має повноваження відключити живлення ліній передачі електричної енергії, а також відключати електрообладнання від системи передачі електричної енергії.

Узагальнені доводи додаткових пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" щодо окремого питання, що виникло під час судового розгляду

01.09.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" подано додаткові пояснення щодо окремого питання, що виникло під час судового розгляду, в яких вказує, що позивач визначив ПАТ "НЕК "Укренерго" як одного з відповідачів у справі, оскільки вважає, що останній не визнає та порушує право товариства на доступ до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу електроенергії. Позивач зазначає, що, якщо суд дійде висновку про те, що ПАТ "НЕК "Укренерго" є неналежним відповідачем або заявлені позовні вимоги до нього є неефективними для захисту порушеного права позивача, суд має відмовити у задоволенні таких вимог.

Позивач вказує, що пред`явлення позову у цій справі було здійснено з дотриманням правил територіальної підсудності (юрисдикції), а також вимог ст. 27, 29, 30 Господарського процесуального кодексу України. Зазначений спір належить до спорів, що розглядаються за правилами альтернативної підсудності, отже позивач має право звернутися до суду за місцезнаходженням будь-кого з трьох відповідачів: AT «Нікопольський завод феросплавів», АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», ПАТ «НЕК «Укренерго». З урахуванням викладеного, позивач скористався своїм правом вибору між господарськими судами, яким відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України підсудна справа.

Таким чином, позовну заяву було подано до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача-3 (ПАТ «НЕК «Укренерго»), що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Aкціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 скасувати, постановити ухвалу, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" залишити без розгляду та направити справу № 910/3844/20 для розгляду за належною територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Скаржник стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Екотехнік Нікополь» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (співвідповідача), проте жодної позовної вимоги до останнього не було зазначено.

Господарським судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі № 910/3844/20 від 16.06.2020, в якій суд вказав на відсутність вимог до ПАТ «НЕК «Укренерго».

На виконання вимог ухвали від 16.06.2020, позивачем сформульовано дві формальні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», а саме: зобов`язати ПАТ «НЕК «Укренерго» відновити ТОВ «Екотехнік Нікополь» електроживлення та надавати послуги з розподілу електричної енергії; зобов`язати ПАТ «НЕК «Укренерго» надати розпорядження (оперативну команду) АТ "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити постачання ТОВ «Екотехнік Нікополь» електричної енергії приєднаної потужності, а також забезпечити розподіл виробленої ТОВ «Екотехнік Нікополь» електричної енергії у попередніх обсягах.

Проте, до завершення підготовчого провадження у справі, вказані позовні вимоги були виключені позивачем із позовних вимог.

На думку скаржника, подача ТОВ «Екотехнік Нікополь», після поновлення провадження у справі, уточненої позовної заяви без позовних вимог до ПАТ «НЕК «Укренерго», свідчить про штучність позову до ПАТ «НЕК «Укренерго» та безпідставність об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності спору за місцезнаходженням ПАТ «НЕК «Укренерго» на місто Київ.

Узагальнені доводи відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" у своєму відзиві, наданому до суду 20.09.2021, зазначає, що Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" наводить недостовірні дані щодо незаявлення позовних вимог до ПАТ "НЕК "Укренерго". Позивач наголошує, що перші дві позовні вимоги заявлені до ПАТ "НЕК "Укренерго", про що прямо зазначено у позові. Позов не має ознак зловживання правом на позов, а спрямований на відновлення порушених відповідачами прав позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позов пред`явлено до Господарського суду міста Києва з додержанням правил територіальної підсудності.

Позивач звертає увагу, що під час розгляду справи у суді першої інстанції AT "НЗФ" не заявляло про непідсудність справи, у зв`язку з чим, норма ч. 2 ст. 279 Господарського процесуального кодексу України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Узагальнені доводи додаткових пояснень Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" та відповіді на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь"

01.10.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" подало додаткові пояснення, в яких зазначає, що на момент подачі первісного позову справа №910/3844/20 не була підсудна Господарському суду міста Києва, що, після відкриття провадження, виявив суд Господарського суду міста Києва та залишив позов без руху. Позовна заява щодо відсутності вимог до відповідача 3, так і не була виправлена із подачею нової редакції позовної заяви від 26.06.2020, оскільки позивач подав заяву, в якій відмовився від вимог до відповідача- 3 та попросив розглядати позовні вимоги у первісній редакції. Крім того, непідсудною Господарському суду міста Києва справа №910/3844/20 залишилась і після подачі уточненої позовної заяви 17.11.2020, яка також не містила вимог до відповідача-3. Отже, обставина непідсудності Господарському суду міста Києва справи №910/3844/20 піднімалась та досліджувалась судом першої інстанції, однак, суд, в процесі розгляду справи, дійшов помилкового висновку про те, що справа стала підсудна Господарському суду міста Києва.

01.10.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка за своїм змістом є тотожною апеляційній скарзі та додатковим поясненням.

Узагальнені доводи відзиву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

Заперечуючи проти апеляційної скарги, Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" у своєму відзиві, наданому до суду 05.10.2021, зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" до відповідача-2 визначив позовні вимоги безпідставно, формально та штучно. У той час, як, на його думку, саме до ПАТ "НЕК "Укренерго" (як до ОСР) та АТ "Нікопольський завод феросплавів" повинні бути заявлені позовні вимоги. Також, відповідач-2 вважає, що подання відповідачем-1 апеляційної скарги є необґрунтованим зловживанням своїми процесуальними правами.

Узагальнені доводи процесуальних документів позивача та відповідача-1

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 01.10.2021, 03.11.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення та письмові тези виступу у судових дебатах і 20.10.2021, 27.10.2021 від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення, які за своїм змістом є тотожними апеляційним скаргам, відзивам та раніше поданим додатковим поясненням.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., суддів Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 та розгляд справи призначено на 12.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про здійснення фіксування судових засідань у справі №910/3844/20 за допомогою відеозаписувального технічного засобу залишено без задоволення. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про надання дозволу на трансляцію судових засідань у справі №910/3844/20 на офіційному каналі YouTube "Судова влада України" та офіційному порталі "Судова влада України" задоволено. Вирішено здійснювати 12.04.2021 транслювання перебігу судового засідання Північного апеляційного господарського суду у справі №910/3844/20 на офіційному YouTube каналі "Судова влада України".

Судове засідання, призначене на 12.04.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Попікової О.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 розгляд справи призначено на 17.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою діяльністю "Екотехнік Нікополь" Цвєткової К.В. про відвід суддів відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Попікової О.В., Корсака В.А., Євсікова О.О. про самовідвід від розгляду справи № 910/3844/20 задоволено. Матеріали справи № 910/3844/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою, відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

25.05.2021 на стадії прийняття апеляційної скарги до провадження вказаною колегією суддів, суддя Сулім В.В. заявив про самовідвід від розгляду справи №910/3844/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 заяву судді Суліма В.В. про самовідвід від розгляду справи № 910/3844/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 - задоволено. Матеріали справи № 910/3844/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Гаврилюк О.М. до провадження. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 23.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про надання дозволу на трансляцію судових засідань у справі №910/3844/20 на офіційному каналі YouTube "Судова влада України" та офіційному порталі "Судова влада України" задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 прийнято справу №910/3844/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Пономаренко Є.Ю.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021, у зв`язку із перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Мартюк А.І. до провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 на 26.07.2021. Повідомлено Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021, у зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 прийнято справу №910/3844/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 оголошено перерву в розгляді справи № 910/3844/20 до 08.09.2021. Визнано явку представника Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" обов`язковою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 та поновлено Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі № 910/3844/20 та повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі № 910/3844/20 та апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі № 910/3844/20 розглядатиметься разом у судовому засіданні 08.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 оголошено перерву в розгляді справи № 910/3844/20 до 04.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про відвід колегії суддів Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О. від розгляду справи №910/3844/20 визнано необґрунтованою. Матеріали справи №910/3844/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід колегії суддів Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 (у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я.) у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" адвоката Цвєткової К.В. (вх. № 09.1-19/232/21 від 09.09.2021) про відвід колегії суддів Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О. від розгляду справи №910/3844/20 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" та Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 відмовлено.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 прийнято справу №910/3844/20 до провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" та Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 відкладено розгляд справи №910/3844/20 на 20.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 відмовлено у поновленні процесуального строку на подання клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про призначення судової електротехнічної експертизи. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про призначення судової електротехнічної експертизи залишено без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 поновлено процесуальний строк на подання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про залучення Державної інспекції енергетичного нагляду України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про залучення Державної інспекції енергетичного нагляду України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 поновлено процесуальний строк на подання клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про приєднання доказів. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про приєднання доказів відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 оголошено перерву у розгляді справи № 910/3844/20 до 03.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" про визнання подання АТ "Нікопольський завод феросплавів" апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами відмовлено.

Явка учасників у судове засідання

Представник відповідача-3 у судове засідання, призначене на 03.11.2021, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується електронним листом про направлення ухвали від 20.10.2021 на електронну адресу відповідача-3, наявного в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка відповідача-3 обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача-3.

Позиції учасників справи

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" у судових засіданнях апеляційної інстанції підтримували доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" з підстав, викладених у ній просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову. У задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" просили відмовити.

Представники Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у судових засіданнях апеляційної інстанції підтримували доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" залишити без розгляду та направити справу №910/3844/20 для розгляду за належною територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Представник Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" у судових засіданнях апеляційної інстанції заперечувала проти доводів апеляційних скарг з підстав, викладених у відзивах на апеляційні скарги, просила їх відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції

19.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" (споживач) та Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (власник мереж) укладено договір №1802188 про технічне забезпечення електропостачання споживача (далі - договір №1802188).

Відповідно до п. 1.1 договору №1802188 власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або купівлю-продаж енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1. цього договору.

Передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в додатку 1 "Однолінійна схема". Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії в точку продажу, визначену згідно з відповідним договором споживача з постачальником електричної енергії. Приєднана потужність електроустановок споживача 9900, 00 кВт (кВА), дозволена потужність електроустановок споживача 5,0 кВт (п.п. 1.2, 1.3 договору №1802188).

Пунктом 6.1 договору №1802188 передбачено, що передача електричної енергії споживачу може бути припинена або обмежена власником мереж:

без попередження, з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ, у разі: виникнення аварійних ситуацій в електроустановках власника мереж на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для струмоприймачів споживача відповідної категорії; споживання електроенергії споживачем після закінчення строку дії цього договору; приєднання споживачем власних струмоприймачів або струмоприймачів третіх осіб до мереж власника мереж поза розрахунковими засобами обліку; самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії (підпункт 6.1.1 договору №1802188).

З повідомленням споживача не пізніше ніж за 10 хвилин у разі перевищення споживачем граничної величини споживання електричної потужності в години максимуму навантаження протягом 30 хвилин. (підпункт 6.1.2 договору №1802188).

З повідомленням споживача не пізніше ніж за 3 робочих дні у разі:

не призначення споживачем персоналу для обслуговування електроустановок або відсутності договору на обслуговування електроустановок;

зниження показників якості електроенергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок власника мереж та/або інших суб`єктів господарської діяльності;

недопущення споживачем посадових осіб органів, на яких покладено відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії.

несплати за перетікання реактивної електроенергії та/або за технічне обслуговування електричних установок споживача у терміни, передбачені цим договором.

коли електропостачальною організацією постачання електроенергії власнику мереж у спільних зі споживачем точках продажу здійснюється не за ціною 1-го класу (підпункт 6.1.3 договору №1802188).

За обґрунтованою вимогою електропостачальної організації припиняти передачу або обмежувати обсяг передачі електричної енергії споживачу (припинення або обмеження споживання електричної енергії має здійснюватися за дорученням постачальника електричної енергії) (підпункт 6.1.4 договору №1802188).

У разі незадовільного стану електроустановок споживача, що загрожує виникненню аварії, пожежі, створює загрозу життю, а також у разі невиконання вимог щодо усунення недоліків в електроустановках споживача, а також за приписом (поданням) представників органів виконавчої влади, на які покладені відповідні обов`язки згідно з законодавством України (підпункт 6.1.5 договору №1802188).

З повідомленням не пізніше ніж за 10 днів для проведення планових ремонтних робіт в електроустановках власника мереж або для приєднання нових споживачів, у разі відсутності резервного живлення споживача (підпункт 6.1.6 договору №1802188).

Договір укладається на строк до 31.12.2018, набирає чинності з дня його підписання та вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяці до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або про його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначену законодавством України (пункт 10.6 договору №1802188).

23.12.2019 відповідачем-1 направлено на адресу позивача лист за №2019.12.23/ 53-6601, яким повідомлено, що з листопада 2019 року відповідач-1 у зв`язку із зниженням обсягів виробництва та запланованим значним зниженням в 2020 році споживання електричної енергії, істотно знизило навантаження на ПС 150/10 кВ НЗФ-5, до якої приєднана сонячна електростанція заявника. Це призвело до технічних проблем з роботою обладнання ПС НЗФ-5 AT НЗФ та з обліком електричної енергії, згенерованої сонячної електростанції позивача. Відповідач-1 планує вивести на початку 2020 року підстанцію НЗФ-5 в ремонт для проведення технічного переоснащення обладнання секцій 10 кВ та ремонту ліній ЛГВ-11 та ЛГВ-12 напругою 154 кВ від НЗФ-5 до ПС "Феросплавна-330", на виконання припису Держенергонагляду № 01/12-79-5-ПР від 18.12.2015, що призведе до неможливості відпуску СЕС електричної енергії та живлення її власних потреб на тривалий термін.

27.12.2019 за №27/12 та 03.01.2020 за №03/01 позивач звертався до відповідача-1 з листами щодо обговорення питання відключення СЕС від підстанції НЗФ-5.

Листом за № 2020.01.23/14-6602 від 23.01.2020 відповідач-1 повідомив позивача про прийняте рішення щодо відключення підстанції НЗФ-5, у зв`язку з чим, планує вивести в березні 2020 року підстанцію НЗФ-5 з роботи для ремонту ліній ЛГВ-11 та ЛГВ-12 напругою 154 кВ.

28.01.2020 за №28/01 позивач повідомив відповідача-1 про те, що на даний час розглядає варіанти альтернативного приєднання до електромережі з оператором системи розподілу електроенергії - відповідачем-2, а тому просив не відключати підстанцію НЗФ-5 до того часу, поки СЕС не буде приєднана до електромережі у інший спосіб.

Листом за № 2020.02.04/19-6601 від 04.02.2020 відповідач-1 повідомив позивача про те, що згідно з рішенням про відключення підстанції "НЗФ-5" в березні 2020 року для ремонту ліній ЛГВ-11 та ЛГВ-12 напругою 154 кВ (листи № 23.12.2019/53-6601 та № 2020.01.23/14-6602), позивача буде відключено 02.03.2020 підстанцію "НЗФ-5" та переведено на резервну схему живлення споживачів від підстанції 154/10 кВ "НЗФ-1". Електропостачання CEC позивача буде обмежено до рівня 5 кВт. Термін проведення ремонту - 10 місяців. З 02.03.2020 відповідно до п. 2.1. договору № 1802188 від 19.04.2018 відповідач-1, як власник мереж забезпечить технічну можливість для передачі СЕС позивача, як споживача електричної потужності в межах 5,0 кВт дозволеної потужності на II класі напруги (ступінь 10 кВ) шляхом формування резервної електричної схеми.

02.03.2020 відповідачем-1 відключено лінії 150 кВ ЛГВ-11 та ЛГВ-12 від підстанцій НЗФ НЗФ-5.

Відповідно до акту від 30.03.2020, складеного відповідачем-1 комісією в складі, в тому числі представника СЕС - Сидора В.С., відповідачем-1 була надана позивачу лінія 0, 4 кВ для власних потреб СЕС, яка є працюючою і готова до експлуатації згідно з договором №1802188 від 19.04.2018 про технічне забезпечення електропостачання позивача.

16.11.2020 відповідач листом за №2020.11.16/32-4005 за підписом головного енергетика О.П. Семенова та директора з юридичних та корпоративних питань Є.І. Бовкун, керуючись пунктом 10.6. договору №1802188 повідомив позивача про те, що не має намірів продовжувати дію договору після 31.12.2020, а отже заявляє про відмову від договору та про припинення його дії після 31.12.2020.

Звертаючись з позовною заявою, позивач вказав, що 02.03.2020 відповідач-1 неправомірно припинив електропостачання та відключив сонячну електростанцію (далі - СЕС), в той час як, відповідач-2 (оператор системи розподілу) не повідомив про припинення електропостачання СЕС, що призвело до повного зупинення господарської діяльності позивача. Крім того, зазначив, що, оскільки позивачу не надаються послуги з постачання електричної енергії та розподіл енергії не здійснюється, зазначене свідчить про невиконання відповідачем-3 своїх обов`язків, як оператора системи розподілу, та фактичну незгоду з наявністю у позивача права доступу до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача-1 підключити СЕС до технологічних мереж відповідача-1 на умовах договору №1802188 про технічне забезпечення електропостачанння споживача, укладеного відповідно до Правил користування електричною енергією (чинними на момент укладення договору), суперечить положенням Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Суд вказав, що договір №1802188 щодо технічного забезпечення електропостачання СЕС, яким було погоджено "Однолінійну схему", приєднану потужність 9900,00 кВт та дозволену потужність електроустановок споживача 5,0 кВт електроустановок позивача, припинив свою дію 31.12.2020, а новий договір у відповідності до вимог діючих Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджений не був. У зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині позовних вимог щодо визнання права на доступ до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії СЕС від відповідача-2 через технологічні електричні мережі відповідача-1, на отримання послуг з розподілу (передачі, відпуску) згенерованої сонячною електростанцією позивача електричної енергії через технологічні електричні мережі відповідача-1 та відновлення становища, яке існувало до порушення права, а саме шляхом зобов`язання відповідачів вчинити дії (надати послуги) щодо електропостачання та роботи СЕС, що було погоджено окремими договорами.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 277 та п. 4 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається із матеріалів справи, у березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", в якому просило:

визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на доступ до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії сонячній електростанції, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" та знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" через технологічні електричні мережі Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів";

визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на отримання послуг з розподілу (передачі, відпуску) згенерованої сонячною електростанцією Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" електричної енергії через технологічні електричні мережі Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів";

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" підключити сонячну електростанцію Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, до технологічних електричних мереж Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів";

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити технічну можливість доставки (передачі) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання сонячної електростанції Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі";

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити технічну можливість передачі (відпуску) власними технологічними електричними мережами згенерованої сонячною електростанцією Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, електричної енергії.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що АТ «НЗФ» безпосередньо здійснило відключення СЕС позивача від електропостачання, чим порушило права позивача на доступ до електромереж та отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. При цьому, оператором системи розподілу для позивача є АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке зобов`язане забезпечувати безперервне електропостачання позивача. Проте, AT «ДТЕК Дніпровські електромережі» у відповіді від 25.02.2020 на адвокатський запит повідомило, що функції оператора системи розподілу і для позивача, і для AT «НЗФ» тимчасово виконує ПАТ «НЕК «Укренерго».

Так, позивач, ураховуючи указаний лист AT «ДТЕК Дніпровські електромережі», вказував, що ані AT «ДТЕК Дніпровські електромережі», ані ПАТ «НЕК «Укренерго» не забезпечили належним чином доступ позивача до системи розподілу та отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, тобто не виконали функцій, покладених законодавством на оператора системи розподілу, чим порушили права позивача на доступ до електромереж та отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Позивач вказав, що не отримував від відповідача-2 та відповідача-3 жодних попереджень або погоджень про обмеження/припинення розподілу електричної енергії СЕС.

В описовій частині позовної заяви ТОВ «Екотехнік Нікополь» вказувало, що дії ТОВ «НЗФ» є протиправними з огляду, зокрема, на те, що: ПАТ НЕК «Укренерго» порушує право позивача на доступ до електромереж та отримання послуг з розподілу електричної енергії.

Щодо територіальної підсудності, позивач послався на ч.ч. 1, 2 ст. 27 та ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України та вказав, що керуючись наданим процесуальним правом, звернувся до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача-3 (Приватного акціонерного товариства «НЕК «Укренерго» - м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 відкрито провадження та підготовче засідання призначено на 15.04.2020.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК Укарїни суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" усунути недоліки позовної заяви шляхом викладення змісту пред`явлених позовних вимог, з відповідним документальним та нормативно-правовим обґрунтуванням до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Пунктом 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зважаючи на імперативність вимог пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону й який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Отже, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає зміст (предмет) і підставу позову до кожного відповідача.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Так, залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що позивач, звертаючись до суду, відповідачами у справі визначив: 1) АТ «Нікопольський завод феросплавів» (місцезнаходження місто Нікополь, Дніпропетровська область), 2) АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (місцезнаходження місто Дніпро), 3) ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» (місцезнаходження місто Київ) та у зв`язку з місцезнаходженням відповідача 3 у місті Києві, позов подав до Господарського суду міста Києва. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що ТОВ «Екотехнік Нікополь» отримувало електричну енергію для власних потреб від відповідача 2, який є оператором системи розподілу для позивача відповідно до умов укладених між ними договорів від 27.02.2015 та 19.12.2018, виробляло власну електричну енергію з енергії сонячного випромінювання та передавало згенеровану електроенергію в мережу для подальшого продажу через електричні мережі відповідача 1 також відповідно до умов укладеного між ним та відповідачем 1 договору від 19.04.2018.

Також позивач вказував, що всупереч укладеним між ним та відповідачами 1, 2 договорам, відповідачем 1 йому було неправомірно припинено електропостачання та відключено СЕС та відповідачем 2, як оператором системи розподілу, не повідомлено про припинення електропостачання СЕС.

Таким чином, в зв`язку з порушенням, на думку позивача, його прав він звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом, в якому просив визнати його права: на доступ до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії сонячній електростанції, яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, від відповідача 2 через технологічні електричні мережі відповідача 1; на отримання послуг з розподілу (передачі, відпуску) згенерованої сонячною електростанцією позивача електричної енергії через технологічні електричні мережі відповідача 1 та відновити становища, яке існувало до порушення права, а саме шляхом зобов`язання відповідачів 1 та 2 вчинити певні дії.

Водночас суд першої інстанції зазначив, що позовна заява не містить позовних вимог до відповідача 3 (ПАТ «НЕК «Укренерго»), відсутнє обґрунтування, яким чином саме останнім було порушено права позивача та доказів на підтвердження даних обставин, що і стало підставою для залишення позову без руху.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно встановив порушення вимог процесуального права щодо формулювання змісту та підстав позову, зокрема, до відповідача-3.

30.06.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 26.06.2020.

Вказана заява мотивована тим, що ПАТ «НЕК «Укренерго» є оператором системи передачі, а згідно з Постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2108 на перехідний період замість оператора системи передачі ПАТ «НЕК «Укренерго» тимчасово виконує функції оператора системи розподілу для AT «Нікопольський завод феросплавів» та для субспоживачів AT «Нікопольський завод феросплавів», зокрема для позивача. У зв`язку з чим, заявляє вимоги до ПАТ «НЕК «Укренерго» саме як до оператора системи розподілу, оскільки підставою заявлених вимог до ПАТ «НЕК «Укренерго» є невиконання ПАТ «НЕК «Укренерго» обов`язків і функцій оператора системи розподілу.

В обґрунтування порушення прав позивача зі сторони відповідача-3 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" вказало, що ПАТ «НЕК «Укренерго» не забезпечує доступ ТОВ «Екотехнік Нікополь» до системи розподілу електричної енергії, не надає ТОВ «Екотехнік Нікополь», як споживачу електричної енергії, послуги з розподілу електричної енергії та не забезпечує достатню потужність передачі електричної енергії ТОВ «Екотехнік Нікополь», як споживачу.

Також, у поданій заяві позивач просив прийняти до розгляду додану ним до заяви про усунення недоліків позовну заяву, в якій останнім, заявлено дві додаткові вимоги до ПАТ "НЕК "Укренерго" (пункти 8, 9), а саме:

8. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія «Укренерго» відновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" електроживлення та надавати послуги з розподілу електричної енергії через технологічні електричні мережі, які належать Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів", з дотриманням встановлених показників якості надання послуг;

9. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія «Укренерго» надати розпорядження (оперативну команду) Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити через належні Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" технологічні електричні мережі постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" електричної енергії приєднаної потужності, а також забезпечити через належні Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" технологічні електричні мережі розподіл виробленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" електричної енергії у попередніх обсягах.

Таким чином, дана заява фактично свідчить про доповнення як підстав, так і предмету позову, що суперечить ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 продовжено розгляд справи № 910/3844/20 та призначено підготовче засідання.

02.07.2020 від представника позивача надійшла заява "з процесуальних питань", в якій останній зазначив, що викладені у пунктах 8, 9 додаткові вимоги заявлені позивачем помилково. Просив не брати до уваги додаткові позовні вимоги до ПАТ "НЕК "Укренерго", викладені в п. 8, п. 9 прохальної частини уточненої позовної заяви та взяти до уваги позовні вимоги, викладені у первісній редакції позову від 13.03.2020, врахувавши обґрунтування заявлених позовних вимог до ПАТ "НЕК "Укренерго", викладених в заяві про усунення недоліків позовної заяви від 26.06.2020.

17.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" подало до Господарського суду міста Києва заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив:

визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на доступ до системи розподілу та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії сонячній електростанції, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" та знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" через технологічні електричні мережі Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", з потужністю ліній не менше 5, 0 кВт;

визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на отримання послуг з розподілу (передачі, відпуску) згенерованої сонячною електростанцією Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" електричної енергії через технологічні електричні мережі Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", з потужністю ліній не менше 9 900, 0 кВт;

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" підключити сонячну електростанцію Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, до технологічних електричних мереж Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", з потужністю ліній не менше 9 900, 0 кВт для генерації та відпуску електричної енергії та 5, 0 кВт для споживання на власні потреби;

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити технічну можливість постачання (передачі, розподілу) електричної енергії власними технологічними електричними мережами з потужністю ліній не менше 5, 0 кВт у точки приєднання сонячної електростанції Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі";

відновити становище, яке існувало до порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" забезпечити технічну можливість передачі (відпуску) власними технологічними електричними мережами з потужністю ліній не менше 9 900, 00 кВт згенерованої сонячною електростанцією Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь", яка знаходиться за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А, електричної енергії.

Чергова заява про уточнення позовних вимог обґрунтована тим, що у зв`язку з проведенням експертного дослідження Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз» та отриманням висновку експерта від 23.10.2020 №9581, позивач вирішив уточнити позовні вимоги в частині конкретизації технічних умов з метою їх подальшого належного виконання відповідачами.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово вчинялися процесуальні дії зі зміни як підстав позову (в первісній позовній заяві та у заяві поданій на виконання вимог ухвали суду по-різному визначалося оператора системи розподілу у спірних правовідносинах), так і предмету позову (із заявою про усунення недоліків подано нову позовну заяву із новими двома вимогами, заявою із процесуальних питань, якою заявник відмовився від двох додаткових вимог, заявою про уточнення позовних вимог).

При цьому, як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції, залишаючи без руху позовну заяву, ухвалою від 16.06.2021, закцентував увагу заявника, що місцезнаходженням відповідачів 1, 2 є Дніпропетровська область. Місцезнаходженням відповідача 3 є місто Київ, у зв`язку з місцезнаходженням якого позов і подано до Господарського суду міста Києва. Водночас, позовна заява не містила позовних вимог до відповідача 3 (ПАТ «НЕК «Укренерго»), відсутнє обґрунтування, яким чином саме останнім було порушено права позивача та доказів на підтвердження даних обставин, що і стало підставою для залишення позову без руху.

Норми процесуального законодавства передбачають, що визначення юрисдикції спору здійснюється за предметом спору та суб`єктним складом учасників справи. Крім того, нормами ГПК України передбачено інстанційна та територіальна юрисдикція (підсудність).

Вірне визначення предмету спору та суб`єктного складу сторін є обов`язковим, оскільки невірне визначення юрисдикції суду буде суперечити приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) в розумінні того, що спір буде розглянуто судом, не встановленим законом.

Текст статті 6 Конвенції може скласти враження, що її вимоги є виконаними, коли справа заявника була розглянута будь-яким національним судом, який створено на підставі закону. Однак, Європейський суд з прав людини у кількох рішеннях наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та 29465/04, рішення від 20 липня 2007 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції (995_004) спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії" (Coeme and Others v. Belgium), № 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, п. 98, ECHR 2000-VII).

Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачено "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

Отже, розгляд справи за належною територіальною підсудністю є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо юрисдикції, у тому числі і територіальної.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначення предмету спору та вимог саме до ПАТ "НЕК "Укренерго" зумовлює у даній справі вірне визначення територіальної юрисдикції (підсудності), оскільки тільки відповідач 3 знаходився (зареєстрований) у місті Києві, а інші два відповідача зареєстровані у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 1 ст 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Норма ст. 29 Господарського процесуального кодексу України передбачає право позивача здійснити вибір підсудності справи, зокрема, ч. 2 названої статті передбачено, що позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів. Саме приписами указаної норми скористався позивач, звертаючись до Господарського суду міста Києва. При цьому, як було з`ясовано судом першої інстанції, не заявивши жодної вимоги до ПАТ "НЕК "Укренерго" з відповідним обґрунтуванням порушених його прав саме цим відповідачем у первісно поданому позові від 13.03.2020.

Водночас за приписами ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги як первісні, так і заявлені додатково з поданою заявою на виконання вимог ухвали від 26.06.2020 полягають у визнанні права ТОВ "Екотехнік Нікополь" на доступ до системи та на отримання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; зобов`язанні оператора системи розподілу підключити сонячну електростанцію до технологічних електричних мереж; зобов`язані власника нерухомого майна забезпечити технічну можливість доставки (передачі) електричної енергії та інше. При цьому доступ до системи, підключення, доставка та інше стосуються нерухомого майна, місцезнаходження якого є місто Нікополь, Дніпропетровської області, що слідує з кожної позовної вимоги ТОВ "Екотехнік Нікополь", у тому числі і вимог до ПАТ НЕК "Укренерго". Тобто фактично позовні вимоги стосуються права заявника на під`єднання його сонячної станції (нерухоме майно) до електропостачання, яке здійснюється через використання майна відповідача-1.

У даному випадку суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, викладену Великою Палатою Верховнго суду у справі № 911/2390/18 (постанова від 16.02.2021), яка полягає в такому.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги, за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції враховує дану правову позицію, яка в силу ч. 4 ст 236 ГПК України є обов`язковою для суду, з якої слідує, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У даному випадку підлягає з`ясуванню обставина правомірної або ж неправомірної вимоги заявника про наявність у нього права на забезпечення електричним живленням нерухомого майна позивача через специфічне використання майна і обладнання відповідача-1.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує поведінку позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції. Так, на на виконання вимог ухвали та усунення вказаного судом недоліку, позивачем 30.06.2021 було подано заяву, в якій наведено власне обгрунтування порушеного права заявника з боку відповідача 3 та доповнено позов двома новими вимогами.

02.07.2021 Господарським судом міста Києва винесено ухвалу, якою продовжено розгляд справи № 910/3844/20 та призначено підготовче засідання.

Однак, вже 02.07.2021 (через два дні після викладення нових двох вимог до відповідача 3) позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою з процесуальних питань, в якій останній зазначив, що викладені у пунктах 8, 9 додаткові вимоги заявлені позивачем помилково. Просив не брати до уваги додаткові позовні вимоги до ПАТ "НЕК "Укренерго", викладені в п. 8, п. 9 прохальної частини уточненої позовної заяви та взяти до уваги позовні вимоги, викладені у первісній редакції позову від 13.03.2020, врахувавши нове обґрунтування заявлених позовних вимог до ПАТ "НЕК "Укренерго", викладених в заяві про усунення недоліків позовної заяви від 26.06.2020. Тобто указаною процесуальною дією сам заявник визнав відсутність у нього вимог до відповідача-3.

Таким чином, вимоги та обґрунтування до відповідача-3 були відсутні, а дії позивача свідчать про завідомо безпідставне його залучення з метою зміни підсудності справи.

За приписами ч. 2 ст. 48 ГПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведеної норми свідчить, що суд першої інстанції може здійснити заміну відповідача виключно за клопотанням позивача. Наведене положення надає право позивачу самостійно визначати коло відповідачів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач заявою "із процесуальних питань" самостійно визначив відсутність будь-яких вимог до відповідача-3. Таку ж позицію він підтримав у заяві про уточення позовних вимог від 17.11.2020. Водночас, позивач клопотання про заміну неналежного відповідача у суді першої інстанції не заявив. У суду ж першої інстанції такі повноваження, за власної ініціативи, відсутні.

При цьому, навіть за умови того, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки щодо однієї із сторін спору, ПАТ "НЕК "Укренерго" слід було залучити до розгляду у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні однієї зі сторін (ч. 1 ст. 50 ГПК України).

Так, у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №761/9142/15-ц (14-419цс19) вказано, що згідно із частиною першою статті 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до статті 34 ЦПК України передбачена можливість участі у справі третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Тобто, за будь-яких обставин участь третіх осіб у справі, а також їхній правовий статус не може бути визначальним при визначенні юрисдикційності справи, оскільки суб`єктна юрисдикція визначається відповідно до правового статусу сторін спору, а предметна - за змістом правовідносин, які виникли між сторонами.

Суд апеляційної інстанції окремо звертає увагу на те, що представництво інтересів позивача у даній справі здійснювала адвокат Цвєткова Катерина Володимирівна (на підставі ордеру було підписано позовну заяву, заяву про усунення недоліків, уточнення позовних вимог). Представництво інтересів позивача здійснювалося на підставі договору про надання правової допомоги № 09/02-20 від 04.02.2020, згідно з п. 1.1. якого в порядку та на умовах погоджених сторонами у цьому договорі, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту, обсяг якої визначається у додатках / додаткових угодах до цього договору, або іншим чином письмово погоджується сторонами, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар за надані послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно зі ст. 16 Правил адвокатсько етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 на вимогу клієнта до укладення договору про надання правової допомоги адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) має повідомити клієнту чи має адвокат належну кваліфікацію для надання професійної правничої допомоги у конкретній справі та обставини, що можуть вплинути на можливе виникнення конфлікту інтересів.

Аналіз наведених положень свідчить, що надання адвокатом (адвокатським обєднаням) правової допомоги презюмує (забезпечує) належну кваліфікацію для надання професійної правничої допомоги у конкретній справі.

Тому такі дії сторони, яка ініціювала дане судове провадження, скориставшись допомогою професійного адвоката, суд апеляційної інстанції не може вважати «звичайною помилкою», на чому наголошували нові представники позивача в судових засіданнях ( які лише на цій стадії вступили у справу). Через вище викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані такі доводи представників позивача, як підставу для задоволення їх апеляційної скарги та, відповідно, для відмови у задовленні апеляційнї скарги відповідача-1 в цій частині. Саме дії (попередніх адвокатів) позивача у суді першої інстанції є підставою для застосування судом апеляційної інстанції пункту 4 частини 2 ст. 43 ГПК України, як зловживання процесуальними правами, зокрема, завідомо безпідставне залучення особи (ПАТ "НЕК "Укренерго" ) відповідачем та об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності.

При цьому у даній справі суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції акцентувалося на необхідності вірного визначення учасників справи, а саме відповідачів, оскільки визначення правильного кола учасників у даній справі впливатиме на визначення юрисдикції спору у даній справі (судом першої інстанції зазначено про місце знаходження відповідачів 1, 2 (Дніпропетровська область) і відповідача 3 (місто Київ)). Водночас, позивач навіть після відмови від позовних вимог до ПАТ "НЕК "Укренерго", не вчинив процесуальної дії щодо визначення вірного кола відповідачів (не подав клопотання про виключення ПАТ "НЕК "Укренерго" зі складу відповідачів та в разі необхідності залучення його в якості третьої особи без самостійних вимог), наполягаючи на об`єднанні позовних вимог таким чином, що вони стосуються відповідачів з метою зміни підсудності справи, тоді як фактично спір не стосується відповідача-3, та не містить обґрунтування порушених ним будь-яких прав позивача.

Так, ПАТ "НЕК "Укренерго" зазначало, що товариство ніяким чином не порушує права та не зачіпає інтересів позивача, що підтверджується, зокрема таким.

Позивач, звертаючись з позовними вимогами до відповідача-3 вказав, що, оскільки ПАТ «НЕК «Укренерго» є оператором системи передачі, а згідно з Постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2108 на перехідний період замість оператора системи передачі ПАТ «НЕК «Укренерго» тимчасово виконує функції оператора системи розподілу для AT «Нікопольський завод феросплавів» та для субспоживачів AT «Нікопольський завод феросплавів», зокрема для позивача. У зв`язку з чим, заявляє вимоги до ПАТ «НЕК «Укренерго» саме як до оператора системи розподілу і підставою заявлених вимог до ПАТ «НЕК «Укренерго» є невиконання ПАТ «НЕК «Укренерго» обов`язків і функцій оператора системи розподілу.

Однак, колегія суддів вказує, що Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 11.2017 №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

ПАТ «НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 статуту НЕК «Укренерго».

ПАТ «НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Відповідно до п.п. 60, 78 ч. 1 ст. 1 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» передача електричної енергії (далі - передача) - транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями;

розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

Отже, передача електричної енергії та її розподіл є різними видами діяльності на ринку електричної енергії.

Згідно з абз. 2 п. 8 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» до видачі відповідної ліцензії оператору системи передачі функції оператора системи передачі, визначені цим Законом, виконує державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України, або акціонерне товариство, утворене в процесі перетворення державного підприємства, на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами, виданої до дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до копії ліцензії (серія АЕ №288299), виданої згідно з постановою НКРЕКП від 17.07.2014 № 1012, видом господарської діяльності Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» є передача електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами.

У свою чергу, статтею 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача-3 ліцензії на розподіл електричної енергії та виконання розподілу електричної енергії.

Посилання позивача на постанову НКРЕКП від 28.12.2018 №2108 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо врегулювання відносин оператора системи передачі, операторів систем розподілу, виробників, основних споживачів, електричні мережі яких приєднані до системи передачі або до електричних мереж виробника, резервне живлення якого забезпечується від мереж ОСП, та їх субспоживачів», є безпідставне, оскільки вказана постанова не передбачає виконання відповідачем-3 функцій оператора системи розподілу. Крім того, вищевказані Методичні рекомендації не є нормативно-правовим актом і не встановлюють жодних прав та обов`язків учасників ринку електричної енергії і вказані рекомендації були надані на період до 30.06.2020.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що згідно приписів частини другої статті 5 Закону України «Про ринок електричної енергії», формування та реалізацію державної політики в електроенергетиці здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, та інші органи державної влади відповідно до законодавства.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першої статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до приписів пунктів четвертого та п`ятого частини другої цієї ж статті вказаного Закону, регулятор здійснює державне регулювання шляхом державного контролю та застосування заходів впливу, використання інших засобів, передбачених законом.

Тобто, позовні вимоги заявлені до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відносяться до сфери діяльності та завдань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і підсудні судам адміністративної юрисдикції.

Права та обов`язки учасників справи урегульовано ст. 42 ГПК України. Так, частина 2 названої статті визначає, що учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами закріплена ст. 43 ГПК України, згідно з ч. 1 якої учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань господарського судочинства. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків. Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду, тощо.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №814/218/14.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції було залишено без руху позовну заяву ТОВ "Екотехнік Нікополь" та запропоновано товариству визначитися із власними вимогами до ПАТ «НАЕК «Укренерго», оскільки, як було зазначено вище, дана обставина впливає на визначення юрисдикції спору. Подана позовна заява не містила окремих вимог до відповідача-3 обгрунтування порушених ним прав позивача.

Заявником було усунено такий недолік шляхом заявлення двох нових вимог до відповідача 3 (ПАТ «НАЕК «Укренерго»), після чого розгляд справи було продовжено. Однак, уже через два дні після такої зміни позивач відмовляється від своїх двох вимог до відповідача 3 (ПАТ «НАЕК «Укренерго»). Водночас, позивач не вчиняв жодних процесуальних дій щодо визначення вірного суб`єктного складу учасників у справі, штучно об`єднано позовні вимоги до всіх відповідачів з метою зміни підсудності. При цьому норми процесуального права позбавляють суд можливості здійснити таку процесуальну дію з власної ініціативи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку суд першої інстанції формально зобов`язаний розглядати справу, у зв`язку з вибором позивачем суду у порядку ст. 29 ГПК України, що є його правом. При цьому жодної вимоги до відповідача 3 (ПАТ «НАЕК «Укренерго») позивачем фактично пред`явлено не було. Відповідно, суд першої інстанції, помилково не звернув увагу на виключну підсудність розгляду даної справи з урахуванням вище встановленого та за відсутності інших реальних вимог до відповідача 3, а лише за наявності пред`явлення позову до такої особи і здійснив розгляд такого позову. При цьому, як зазначалося вище, процесуальних механізмів усунути такий недолік (виключити неналежного відповідача 3) за власної ініціативи у суду не було.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що такі дії позивача носять штучний характер, що безпосередньо підтверджується діями самого заявника (подача первісного позову без вимог до відповідача 3, заявлення двох нових вимог до відповідача 3 у порядку усунення недоліків позовної заяви, відмова від таких двох вимог через два дні після їх заявлення після продовження розгляду справи).

В контексті розгляду даної справи суд апеляційної інстанції також приймає до уваги тлумачення поняття «зловживання» надане Європейським судом з прав людини, та поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66). 19.

У даному випадку самостійне визначення позивачем кола осіб та конструкція норми ст. 29 ГПК України дозволила заявнику самостійно визначити суд, в якому здійснювати розгляд справи. Водночас ,встановлені вище обставини свідчать про штучність обставин, які надали можливість здійснити розгляд справи в Господарському суді міста Києва. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предмет спору свідчить про наявність виключної підсудності справи у зв`язку з місцезнаходженням нерухомого майна, на що також не звернув увагу суд першої інстанції. Наведені дії позивача за сукупності усіх наведених вище обставин, головною з яких є штучне визначення відповідача 3 (оскільки жодної вимоги до нього не пред`явлено), свідчить про зловживання стороною своїми процесуальними правами. Обґрунтування стосовно визначення ПАТ «НАЕК «Укренерго» як відповідача 3 у даній справі (про порушення остіннім прав позивача) ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції фактично надано не було.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Вчинені позивачем дії свідчать про завідомо безпідставне залучення ПАТ «НАЕК «Укренерго» як співвідповідача з метою зміни підсудності справи.

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Норма ч. 4 ст. 43 ГПК України покладає на суд обов`язок вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Запобігання зловживанню процесуальними правами покликано унеможливити порушення процесуальних прав інших учасників справи та забезпечує дотримання таких загальних принципів цивільного законодавства, як захист цивільного права та інтересу і справедливість, добросовісність та розумність (п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України). Суд першої інтанції інстанції не врахував наведених обставин та помилково не застосував норму ч. 3 ст. 43 ГПК Укрїани, що є порушенням норми процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги по суті позовних вимог не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні, оскільки судом встановлено наявність підстав для залишення позову без розгляду, у зв`язку з встановленим фактом зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що призвело до штучної зміни підсудності справи. Такі вимоги можуть бути предметом розгляду в суді, встановленому законом, який може здійснити розгляд справи згідно з правилами територіальної юрисдикції (підсудності).

З огляду на викладене вище та на підставі п. 4 ч. 2 ст. 43, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 277, ч. 1 ст. 278 та п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 підлягає скасуванню, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" слід залишити без розгляду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" підлягає задоволенню частково, а саме рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 слід скасувати і позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" залишити без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про направлення справи № 910/3844/20 для розгляду за належною територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, колегія суддів зазначає, що учасники судового процесу в суді першої інстанції не звертались із клопотанням про направлення справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області у зв`язку з чим, у цій частині апеляційна скарга Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" задоволенню не підлягає.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Пунктом 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 слід залишити без задоволення. Апеляційна скарга Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 підлягає задоволенню частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 слід скасувати. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" залишити без розгляду. В іншій частині апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 43, 129, 226, 240, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 у справі №910/3844/20 скасувати.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнік Нікополь" (53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310-А) на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310) 15 765 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/3844/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 15.11.2021 у зв`язку з перебування судді Майданевича А.Г. у відпустці.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун