ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Справа №921/607/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання М.С. Кіра

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Бізнес Партнер за №17/09/2021-1 від 17.09.2021 року (вх. № 01-05/3187/21 від 17.09.2021 року)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 17.09.2021 року (суддя М.С. Стадник; повний текст ухвали складено 17.09.2021 року)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Бізнес Партнер про забезпечення позову

у справі № 921/607/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Бізнес Партнер (надалі ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрного підприємства Колос-2 (надалі ТзОВ АП Колос-2)

про стягнення 16340008,17 грн. безпідставно набутих коштів,

за участю:

від позивача: Снєда П.С. адвокат (довіреність № ОБП-2021/62 від 01.09.2021 року);

від відповідача: Кравчук П.І. адвокат (ордер серія ВС № 1102530 від 18.10.2021 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви

16.09.2021 року ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до ТзОВ АП Колос-2 про стягнення 16340008,17 грн. безпідставно набутих коштів

Разом із позовною заявою позивач подав заяву за № 15/03 від 15.09.2021 року (вх. №7598 від 16.09.2021 року) про забезпечення позову, в якій просив суд:

- накласти арешт на грошові кошти ТзОВ АП Колос-2, що знаходяться на розрахункових рахунках: IBAN НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» МФО 300528, IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райфайзен Банк Аваль» МФО 380805, IBAN НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень» МФО 380281, а також на інших виявлених під час виконання даної ухвали рахунках, які відкриті ТзОВ АП Колос-2 в банківських установах України в межах ціни позову 16340008,17грн.;

- накласти арешт на нерухоме майно та транспортні засоби ТзОВ АП Колос-2 - в межах ціни позову 16340008,17 грн.;

- заборонити ТзОВ АП Колос-2 вчиняти будь-які дії, що спрямовані на відчуження нерухомого майна та транспортних засобів - в межах ціни позову 16340008,17 грн.

Заява мотивована тим, що між сторонами 07.09.2021 року проводилися переговори щодо укладення договору поставки сільськогосподарської продукції, а саме поставки відповідачем позивачу 2500 тон пшениці 2-го класу врожаю 2021 року. Позивач здійснив оплату грошових коштів на банківські реквізити відповідача на загальну суму 16340008,17 грн., а саме згідно платіжних доручень № 002343286 від 08.09.2021 року на суму 8000000,00грн. та № від 09.09.2021 року на суму 8340008,17 грн. В подальшому, договір, який вказаний в призначенні платежу платіжних доручень - договір № ОБП- від 07.09.2021 року між позивачем та відповідачем не було укладено. З наведеного випливає, що грошові кошти у сумі 16340008,17 грн. були перераховані відповідачу безпідставно і підлягають поверненню на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України. Відповідач відмовляється повернути кошти, отримані без належної грошової підстави, не вчиняє жодних дій, які б підтвердили ймовірність повернення грошових коштів у майбутньому, між позивачем та відповідачем не укладено договорів застави, поруки або гарантії, що дозволяло б позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок майна відповідача або отримати суму боргу від іншої особи. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17.09.2021 року у справі №921/607/21 (суддя М.С. Стадник) відмовлено ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер в задоволенні заяви № 15/03 від 15.09.2021 року про забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник не підтвердив викладені у заяві обставини можливими та допустимими доказами, передбаченими ст. 74 ГПК України, а саме не надав жодних доказів, що відповідач відмовляється повернути кошти, не навів обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та не довів, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права, при порушенні норм процесуального права. Звертає увагу на те, що відповідно до платіжних доручень № 002343286 від 08.09.2021 року та № від 09.09.2021 року безпідставно перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 16340008,17 грн. В той же час, відповідач добровільно відмовляється повернути грошові кошти та не вчиняє жодних дій, які б підтвердили ймовірність повернення грошових коштів у майбутньому, будь-яких пропозицій щодо врегулювання спору мирним шляхом не висловлює, між позивачем та відповідачем не укладено договорів застави, поруки або гарантії, що дозволяло б позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок майна відповідача або отримати суму боргу від іншої особи. Вказує, що сума позовних вимог є істотною для відповідача, він може вчиняти дії щодо відчуження майна, обтяження заставою (іпотекою), передання об`єктів в оренду/управління третім особам тощо з метою унеможливлення виконання судового рішення в майбутньому. Покликається на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 17.09.2021 року про відмову в забезпеченні позову у справі №921/607/21 та задоволити заяву ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер про забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Зокрема зазначає, що вимога позивача про накладення арешту на майно Товариства побудована виключно на припущеннях. Позивач не довів неможливість виконання відповідачем гіпотетичного рішення у справі у випадку задоволення позову. Стверджує, що невжиття спірних заходів забезпечення позову не може ускладнити ефективний захист або поновлення начебто порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вказує, що є фінансово-економічна стабільність Товариства усуває будь-які сумніви щодо його платоспроможності в майбутньому. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову перешкоджатиме господарській діяльності Товариства та спричинить зупинення виплати податкових платежів, заробітної плати працівникам. Вважає безпідставними твердження скаржника про неможливість виконання судового рішення, прийнятого за результатами розгляду позовних вимог. Доводи апелянта про співрозмірність і адекватність заходів забезпечення позову є необгрунтованими, адже позивач не надав доказів вчинення Товариством дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Звертає увагу на те, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами обставину про надання саме Товариством банківських реквізитів для перерахування заявленої до стягнення суми грошових коштів. Покликається на те, що відповідач не відкривав банківського рахунку в АТ «Банк інвестицій та заощаджень» і ніколи в зазначеному банку не обслуговувався, а за фактом відкриття невстановленою особою вищевказаного банківського рахунку внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 80000175 від 17.09.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Просить залишити без змін ухвалу господарського суду Тернопільської області від 17.09.2021 року у справі №921/607/21, апеляційну скаргу ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер без задоволення.

Розгляд клопотання

09.11.2021 року відповідач подав клопотання (вх. № 01-04/77790/21 від 09.11.2021 року) про приєднання до матеріалів та врахування при розгляді справи копій листів від 14.09.2021 року, 22.09.2021 року, 20.10.2021 року та висновків експерта від 18.10.2021 року.

Колегія суддів, порадившись, прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, враховуючи таке.

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приписи частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".

Отже, при поданні учасником справи, зокрема, відповідачем доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи (у даному випадку - відповідач) повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Відповідач не обгрунтував причин неподання копії листа від 14.09.2021 року до суду першої інстанції.

Всі інші докази, які відповідач просить приєднати до матеріалів та врахувати при розгляді справи, виникли після прийняття оскарженої ухвали суду першої інстанції, тобто є новими доказами, що виключає можливість задоволення судом апеляційної інстанції названого клопотання на стадії апеляційного провадження у справі по перегляду ухвали про відмову в забезпеченні позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищеописані обставини та положення ГПК України, суд залишає його без розгляду клопотання відповідача (вх. № 01-04/77790/21 від 09.11.2021 року) про приєднання до матеріалів та врахування при розгляді справи копій листів від 14.09.2021 року, 22.09.2021 року, 20.10.2021 року та висновків експерта від 18.10.2021 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржену ухвалу суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням необхідності такого забезпечення у контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст.137 ГПК України).

Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, серед іншого, з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеної процесуальної норми, колегія суддів приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись на самих лише припущеннях позивача. Позивач повинен довести наявність обставин для забезпечення позову та необхідності забезпечення судом збалансованості інтересів усіх учасників процесу.

Предметом позову у справі №921/607/21 є стягнення з ТзОВ АП «Колос-2» на користь ТзОВ «Окко-Бізнес-Партнер» 16340008,17 грн., які, як зазначає заявник, безпідставно були перераховані відповідачу згідно з платіжними дорученнями № 002343286 від 08.09.2021 року та № від 09.09.2021 року на рахункок номер НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відкритий на ім`я ТзОВ АП «Колос-2».

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку номер НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відкритому на ім`я ТзОВ АП «Колос-2», прямо пов`язане з предметом позовної вимоги, забезпечує збалансованість інтересів сторін. Невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Тому помилковим є висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку номер НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відкритому на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрного підприємства Колос-2, в межах ціни позову 16340008,17 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує, що позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ АП «Колос-2» про стягнення 16340008,17 грн. з тих підстав, що відповідач не повернув спірну суму коштів на вимогу позивача за № 14/09/2021-1 від 14.09.2021 року.

Між заявленим позивачем заходом забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку номер НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відкритому на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрного підприємства Колос-2, в межах ціни позову - 16340008,17 грн. та предметом спору наявний безпосередній зв`язок, такий захід забезпечення позову є співмірним та адекватним щодо позовних вимог, гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку номер НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відкритому на ім`я ТзОВ АП Колос-2, в межах ціни позову 16340008,17 грн., є передчасними.

Разом з тим, суд першої інстанції обгрунтовано та правомірно відмовив у задоволенні заяви ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти ТзОВ АП Колос-2, що знаходяться на розрахункових рахунках: IBAN НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райфайзен Банк Аваль» МФО 380805, а також на інших рахунках, які відкриті ТзОВ АП Колос-2 в банківських установах України;

-накладення арешту на нерухоме майно та транспортні засоби ТзОВ АП Колос-2;

- заборони ТзОВ АП Колос-2 вчиняти будь-які дії, що спрямовані на відчуження нерухомого майна та транспортних засобів - в межах ціни позову 16340008,17 грн., врахувавши, що заявник не підтвердив викладені у заяві обставини можливими та допустимими доказами, не навів обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов саме такими заходами забезпечення позову, не довів, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вжиття заходів забезпечення позову у той спосіб, який просить заявник, може спричинити блокування господарської діяльності відповідача, що є неприпустимим.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала господарського суду Тернопільської області від 17.09.2021 року у справі №921/607/21 підлягає частковому скасуванню в порядку пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати

З огляду на те, що суд частково задовільняє заяву про забезпечення позову та апеляційну скаргу, судові витрати, пов`язані з їх розглядом, покладаються на сторони порівну відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 136-140, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Бізнес Партнер за №17/09/2021-1 від 17.09.2021 року (вх. № 01-05/3187/21 від 17.09.2021 року) задоволити частково.

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 17.09.2021 року у справі №921/607/21 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Бізнес Партнер за № 15/03 від 15.09.2021 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку номер НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відкритому на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрного підприємства Колос-2 (48100, Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Мазепи, 7, ), в межах ціни позову 16340008,17 грн. Прийняти в цій частині нове рішення: заяву задоволити.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку номер НОМЕР_3 в АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відкритому на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрного підприємства Колос-2 (48100, Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Мазепи, 7, ), в межах ціни позову 16340008,17 грн.

В іншій частині ухвалу господарського суду Тернопільської області від 17.09.2021 року у справі №921/607/21 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги розподілити між сторонами порівну.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрного підприємства Колос-2 (48100, Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Мазепи, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-Бізнес Партнер (82660, Львівська обл., Сколівський р-н, смт. Славське, вул. Івана Франка, 14А, ) 567,50 грн. судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову та 1135,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех