ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
15 листопада 2021 року Справа № 918/302/21
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.
секретар судового засідання Приступлюк Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер"
про вирішення питання розподілу судових витрат
у справі № 918/302/21
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер"
про встановлення земельного сервітуту
за участю представників сторін:
від позивача - Гуменюк І.П.;
від відповідача - не з`явився.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 у справі № 918/302/21 було відмолено у позові Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" про встановлення земельного сервітуту.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі №918/302/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" 56 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 у справі №918/302/21 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 у справі № 918/302/21 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 у справі № 918/302/21 залишено без змін. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі №918/302/21 задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі №918/302/21 змінено в частині суми витрат на професійну правничу допомогу, які стягненні з позивача на користь відповідача.

В подальшому, на адресу суду апеляційної інстанції від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" надійшла заява про вирішення питання розподілу судових витрат, відповідно до якої представник просить ухвалити додаткове рішення у справі №918/302/21, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу професійну допомогу, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, у сумі 12 000 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 у справі №918/302/21 розгляд вказаної заяви призначено на 15.11.2021 о 15:30 год.

Від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого позивач просить суд зменшити розмір вказаних витрат до 0 грн, з таких підстав.

Заява про вирішення питання розподілу судових витрат подана неуповноваженою особою, оскільки підписана Романюк Х.П., яка здійснює індивідуальну адвокатську діяльність за адресою 78500, Івано-Франківська обл.., Надвірнянський р-н, смт. Ворохта, вул. Д.Галицького, буд. 103.

До заяви не додано доказів того, що адвокат Романюк Х.П. є адвокатом партнером або співробітником адвокатського об`єднання "Новіков та Партнери".

Зазначає, що заявлені відповідачем витрати на послуги адвоката є завищеними та становлять надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу витрат. Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Посилається на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України, що на здійснення правового аналізу, пошук актуальної судової практики та на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, адвокатом витрачено три години часу.

Вказує, що адвокатом відповідача у подібних справах №918/302/21, №918/303/21 за аналогічного предмета спору з тими же учасниками, сформовано позицію захисту клієнта, тобто, предмети спору у даних справах нічим не відрізняються від предмету спору у цій справі, просто номер і дата договору та кадастровий номер земельної ділянки.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 15.11.2021 позивача підтримала подане клопотання про представник відповідача підтримав подане клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, просила суд апеляційної інстанції відмовити в задоволені заяви відповідача про вирішення питання розподілу судових витрат.

Від представника відповідача надійшла заява, відповідно до якої представник, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання, просить суд проводити розгляд заяви про розподіл судових витрат у справі №918/302/21 без його участі.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" про вирішення питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом звертає увагу на те, що додаткове судове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000 №13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника.

Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини зазначеного рішення визначається, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (ч. 1 ст. 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Положеннями статті 16 ГПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Положеннями статті 16 ГПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до приписів статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Суд зазначає, що відповідач, у відзиві на апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 у справі № 918/302/21 (т. 2, а. с. 166-172) заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у сумі 20 000 грн, а саме:

- здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/302/21, пошук актуальної судової практики, підготовка відзиву на апеляційну скаргу та надсилання його до суду та на адресу іншої сторони - 12 000 грн;

2) участь представника у судових засіданнях під час розгляду апеляційним судом справи №918/302/21 за 2 судових засідання - 8 000 грн (4 000 грн за 1 судове засідання).

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Апеляційний господарський суд бере до уваги, що відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої повідомив про наявність у ТОВ "Волинь- Шифер" судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, які відповідач поніс у зв`язку з переглядом справи №918/302/21 в суді апеляційної інстанції. Вказав, що докази понесення таких витрат буде подано протягом п`яти днів після прийняття апеляційним судом судового рішення (т. 2, а. с. 186-187).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи правова допомога Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" надавалася Адвокатським об`єднанням "Новіков і Партнери".

Зокрема, 15.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" Замовник) та Адвокатським об`єднанням "Новіков і Партнери" (Виконавець) було укладено Договір № 15/12-20 про надання правової (правничої) допомоги (далі Договір № 15/12-20; т. 2, а. с. 7-10).

Згідно п. 1.1. Договору № 15/12-20 Замовник доручає, а Виконавець протягом дії даного Договору приймає на себе зобов`язання надати Замовнику за винагороду правову (правничу) допомогу з питань, що цікавлять Замовника.

Конкретні питання, щодо яких надається правнича допомога, погоджуються Сторонами письмово та зазначаються в Протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємною частиною даного Договору. Обсяг та зміст правничої допомоги, визначені даним Договором та погоджені в Протоколах, надаються в наступних формах: надання усних та письмових консультацій, роз`яснень з юридичних питань, довідок по законодавству, складання документів правового характеру, здійснення представництва інтересів Замовника в усіх установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності, підпорядкування та організаційно-правових форм, в усіх державних органах, включаючи судові установи України всіх рівнів та юрисдикцій (п. 1.2 Договору № 15/12-20).

Згідно п. 3.1. та п. 3.2. Договору № 15/12-20, розмір винагороди (гонорару) Виконавця за надання правничої допомоги згідно з даним Договором визначається у Протоколах погодження договірної ціни, які є невід ємними додатками до даного Договору, та може бути розрахований, виходячи із розцінок Виконавця (вартість однієї години правничої допомоги, щомісячна фіксована оплата систематичної правничої допомоги, фіксована оплата за окремий замовлений вид правничої допомоги чи інше) та/або кількості витраченого часу. Оплата правничої допомоги проводиться шляхом перерахування Замовником коштів на рахунок Виконавця.

Пунктом 3.4. Договору № 15/12-20 передбачено, що підставою для оплати правничої допомоги є підписаний або схвалений Сторонами в порядку, передбаченому п. 3.5. даного Договору, Акт прийому наданої правничої допомоги та Рахунок, наданий Замовнику Виконавцем. Замовник зобов`язаний оплатити Рахунок, наданий Виконавцем, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту надання Виконавцем Рахунку. В Протоколах погодження договірної ціни Сторони можуть узгодити інший порядок оплати правничої допомоги, в тому числі шляхом передоплати.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом року. Якщо одна із Сторін має наміри не продовжувати дію даного Договору на подальше, вона повинна не пізніше одного місяця до закінчення дії даного Договору попередити про це письмово іншу Сторону. Якщо жодна із сторін не має таких намірів, Договір пролонгується на наступний період, що дорівнює раніше встановленому Сторонами терміну дії Договору. (п.7.1. Договору № 15/12-20).

Додатком № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.12.2020 №15/12-20 від 15.12.2020 (т. 2, а. с. 11-12) Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" (Замовник) та від Виконавця керуючий партнер Адвокатського об`єднання Новіков і Партнери Чабан Дмитро Федорович передбачили перелік повноважень, які з метою виконання Договору Замовник надає Виконавцю (в особі усіх юристів/адвокатів партнерів та/або співробітників Виконавця, які можуть діяти разом чи кожен окремо), серед яких : підписувати власноручним підписом та подавати позови, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії судових рішень, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з протоколом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, отримувати копії запису фіксування судового засідання технічними засобами, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення (постанови) і ухвали суду, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, визнати позов повністю або частково, змінити предмет або підставу позову, пред`явити зустрічний позов, укласти мирову угоду на будь-якій стадії розгляду справи, одержувати виконавчі документи, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом; виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах Замовника, а саме: вести справи Клієнта в судах загальної юрисдикції (загальних, господарських, адміністративн

Відповідно до протоколу № 4 погодження договірної ціни до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.12.2020 № 15/12-20 від 06.08.2021 (т. 2, а. с. 215), правнича допомога, яка надається Виконавцем включає: представництво інтересів Замовника в Північно-західному апеляційному господарському суді у зв`язку із розглядом апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 у справі №918/302/21 та виконання наступних пов`язаних із таким представництвом дій (не виключно): участь представника у судових засіданнях; ознайомлення із матеріалами апеляційної' скарги, здійснення її правового аналізу; підготовка всіх необхідних процесуальних документів (відзиву, письмових пояснень, заяв, клопотань тощо) та інших документів, складання яких є необхідним для належного виконання умов Договору (п. 1.1. Протоколу № 4).

Відповідно до п. п. 2.1-2.3 Протоколу № 4 від 06.08.2021 сторони домовились, що розмір винагороди Виконавця за надання правничої допомоги відповідно до п. 1.1. даного Протоколу, становить: 4 000 грн без ПДВ за одну годину надання правничої допомого юристами/адвокатами - партнерами та/або співробітниками Виконавця. Розмір винагороди Виконавця за участь адвоката - співробітника Виконавця у одному судовому засіданні дорівнює одній годині надання правничої допомоги та становить 4 000 грн. Сума винагороди Виконавця, зазначена у п. 2.І. даного Протоколу, розраховується відповідно до вартості однієї години та загальної кількості часу витраченого Виконавцем у зв`язку з наданням правничої допомоги відповідно до даного Протоколу. Загальна вартість наданої правничої допомоги зазначається Виконавцем в деталізації' до Рахунку на оплату правничої допомоги, в якій зазначається зміст наданої правничої допомоги, кількість витраченого Виконавцем часу на надання правничої допомога та вартість правничої допомоги. Замовник здійснює оплату правничої допомоги у повному обсязі після завершення надання послуг Виконавцем. Завершенням надання правничої допомоги за цим Протоколом вважається момент прийняття Північно-західним апеляційним господарським судом судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді апеляційної інстанції. Виконавець протягом З (трьох) днів з моменту завершення надання правової допомоги передає Замовнику Рахунок та деталізацію Рахунку, а також Акт прийому наданої правничої допомоги. Замовник зобов`язаний оплатиш рахунок, наданий Виконавцем, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання.

Із Акту № 4 прийому надання правничої допомоги від 04.11.2021 вбачається, що представник відповідача надавав правничу допомогу згідно Протоколу та Договору, загальна вартість якої становить 12 000 грн (т. 2, а. с. 216).

Адвокатським об`єднанням "Новіков і Партнери" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" рахунок фактуру № 04/11 на оплату правничої допомоги відповідно до Акту № 4 від 04.11.2021 на суму 12 000 грн (т. 2, а. с. 218).

За положеннями п. 4 ст. 1, ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Апеляційний суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5, 7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у додаткових постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Як зазначено вище, відповідачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено в документи інформації щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та, навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Надаючи оцінку обсягу наданих адвокатом відповідачу послуг, їх вартості та часу витраченого на їх надання, котрі зазначені в акті №4 прийому наданої правничої допомоги від 04.11.2021 (т. 2, а. с. 216) та деталізації рахунку №04/11 від 04.11.2021 (т. 2, а. с. 217), суд зазначає таке.

Щодо послуг адвоката з здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/302/21 та підготовки відзиву на апеляційну скаргу, суд вважає, що розмір таких витрат не відповідає критерію реальності та розумності, а також є неспівмірним з обсягом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, оскільки проаналізувавши відзив на апеляційну скаргу, суд встановив, що останній фактично об`єднує у собі текст відзиву на позовну заяву (т. 1, а. с. 65-73) та заперечень на відповідь на відзив (т.1, а. с. 170-175), що подавались відповідачем до суду першої інстанції.

Зі змісту вказаного відзиву на апеляційну скаргу не вбачається, що адвокатом було здійснено додатковий правовий аналіз спірних правовідносин чи було вивчено додаткову судову практику та джерела права, а тому суд дійшов висновку, що підготовка такого процесуального документу не вимагала значних витрат часу представником.

Окрім того, правова позиція відповідача не змінювалася в судах першої та апеляційної інстанцій, адвокат Чабан Д.Ф. надавав правову допомогу ТОВ "Волинь-Шифер" і в суді першої, і в суді апеляційної інстанції, а тому був обізнаним про позицію позивача у справі (яка в суді апеляційної інстанції не змінювалась), нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та був знайомий з усіма матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції окрім вказаного, враховує складність цієї справи, тривалість апеляційного провадження, об`єм матеріалів справи, сформованих на стадії апеляційного провадження.

Також, відповідно до комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", в провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебувала справа №918/303/21 за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про встановлення земельного сервітуту

Суд зазначає, що спори у справах №918/302/21 та №918/303/21 між тими самими сторонами, з аналогічних підстав та за участі того самого представника з боку відповідача (Чабан Д.Ф.), за подібним предметом спору встановлення земельного сервітуту, лише по різних земельних ділянках.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви ТОВ "Волинь - Шифер" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 у справі № 918/303/21 стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" 8 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

В той же час, враховуючи що справи № 918/302/21 та № 918/303/21 є аналогічними та правові позиції відповідача були однаковими, а також оскільки у вищевказаних справах приймав участь один і той же представник позивача, колегія суддів вважає, що надання послуг адвокатом у справі № 918/302/21 не потребувало здійснення адвокатом додаткового правового аналізу, вивчення судової практики та джерел права, а підготовка ідентичних за змістом процесуальних документів не вимагала значних витрат часу представником, що у свою чергу не призводило до збільшення обсягу юридичної роботи адвоката.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч. ч. 3, 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 визначеного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи усі вищевикладені обставини в сукупності, зважаючи на клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в частині здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/302/21 та підготовки відзиву на апеляційну скаргу підлягає зменшенню та задоволенню у сумі 6 000 грн, що дорівнює вартості 1,5 год. роботи адвоката, а відповідно саме таку суму необхідно стягнути з позивача на користь відповідача.

Щодо посилання представника позивача на подання заяви неуповноваженою особою, апеляційний господарський суд зазначає, що на підтвердження повноважень адвоката Романюк Х.П., до відповідної заяви було додано, зокрема ордер серії КС № 917917 від 04.11.2021, виданий Адвокатським об`єднанням "Новіков і Партнери" на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 15/12-20 від 15.12.2020 (т. 2, а. с. 220). На звороті такого ордеру вказано про відсутність обмежень за Договором № 15/12-20 від 15.12.2020. Ордер містить підпис керівника адвокатського об`єднання та скріплений печаткою адвокатського об`єднання.

Тому, вищенаведені доводи представника позивача про те, що заяву про вирішення питання розподілу судових витрат подано неуповноваженою особою, спростовуються матеріалами справи та не приймаються судом до уваги.

Оскільки в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 у справі №918/302/21 не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову у справі № 918/302/21.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" про вирішення питання розподілу судових витрат задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, код 40081195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" (35700, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1, код 31729043) 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "16" листопада 2021 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.