РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.11.2021Справа № 910/12807/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Місто Банк», м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "Матриця"», м. Київ

про стягнення 150 000,00 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Місто Банк» (далі - ПАТ «Місто Банк»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "Матриця"» (далі - ТзОВ «Лізингова компанія "Матриця"»/відповідач) про стягнення частини заборгованості у розмірі 150 000,00 грн за договором про надання кредиту на умовах кредитної лінії №31/Ю від 09.08.2011.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.08.2021 позовну заяву ПАТ «Місто Банк» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

31.08.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.09.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №183.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.08.2011 між Публічним акціонерним товариством «Місто Банк» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "Матриця"» (далі - позичальник) укладено договір про надання кредиту на умовах кредитної лінії №31/Ю, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в розмірі, що не перевищує ліміт фінансування, який складає 16 810 000,00 грн, а позичальник прийняв на себе зобов`язання належним чином використати та повернути банку кредит, а також сплатити відсотки (проценти) та виконати інші зобов`язання, встановлені у цьому договорі.

Згідно п. 1.2. договору позичальник використовує кредит на: придбання та монтаж обладнання модернізації котельних №3,4,5,6 та 12 станцій підвищення тиску в м. Сміла та теплових мереж м. Токмак.

У відповідності до п. 1.4.1. договору проценти за кредит встановлюються банком у розмірі 19% (дев`ятнадцять) відсотків річних та нараховуються за методом «факт/факт» (фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів на рік). Банк має право переглянути і підвищити процентну ставку у порядку, передбаченому цим договором. При цьому, за обставини, що згідно з положеннями цього договору відбулося збільшення процентної ставки, то з дати перегляду процентної ставки і до закінчення строку дії договору процентна ставка за кредитом розраховується банком від суми кредиту на підставі нової процентної ставки.

Пунктами 1.4.4. та 1.4.5. договору передбачено, що проценти розраховуються від суми кожного траншу, що отриманий позичальником від банку, протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання банком такого траншу, включаючи день надання, до дати повернення позичальником такого траншу включаючи день повернення. Проценти сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день місяця та у день погашення кредиту, у т.ч. повного дострокового з поточного рахунку позичальника в АТ «Місто Банк» на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Місто Банк».

Відповідно до п. 1.5. договору сума кредиту має бути повернута позичальником банку не пізніше 30.09.2016 включно.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, і залишається чинним до моменту виконання кожною із сторін своїх зобов`язань за цим договором у повному обсязі, та такий день вважається днем припинення цього договору (п. 8.2. договору).

В подальшому, між сторонами були підписані додаткові угоди: №1 від 09.11.2011, №2 від 31.07.2013, №3 від 31.03.2014, №4 від 27.02.2015, №5 від 29.05.2015, №6 від 30.09.2016, №7 від 28.09.2017, №8 від 10.10.2019.

Так, додатковою угодою № 1 банком було збільшено позичальнику ліміт кредитування за кредитом до 19 400 000,00 грн, а в додатковій угоді №7 сторонами погоджено строк повернення кредиту - не пізніше 01.10.2018 включно.

З матеріалів справи вбачається, що банком взяті на себе зобов`язання виконані у повному обсязі, зокрема, на виконання умов договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії №31/Ю з урахуванням додаткових угод до нього надані кредитні кошти, проте відповідач в порушення умов цього договору належним чином свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого у ТзОВ «Лізингова компанія "Матриця"» утворилась заборгованість з погашення кредиту та процентів у розмірі 20 896 116,50 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку відповідача.

Разом із тим, відповідач звернувся до суду з цим позовом про стягнення частини заборгованості за договором про надання кредиту на умовах кредитної лінії №31/Ю від 09.08.2011 в сумі 150 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушені договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого у ТзОВ «Лізингова компанія "Матриця"» виникла заборгованість перед позивачем за договором про надання кредиту на умовах кредитної лінії № 31/Ю від 09.08.2011 з усіма змінами і доповненнями, у розмірі 20 896 116,50 грн, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, ТзОВ «Лізингова компанія "Матриця"» не надало суду будь-яких інших доказів на спростування заявлених позовних вимог.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивачем заявлено до стягнення частину заборгованості в сумі 150 000,00 грн, суд задовольняє позовні вимоги ПАТ «Місто Банк» про стягнення з ТзОВ «Лізингова компанія "Матриця"» цієї суми.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "Матриця"» (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 6; ідентифікаційний код 34881532) на користь Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» (65009, місто Одеса, Фонтанська дорога, будинок 11; ідентифікаційний код 20966466) заборгованість у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. та судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі сто сімдесят) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук