ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/1786/21

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К, дослідивши матеріали справи

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ»
За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Центр»
простягнення 396 000,00 грн.
Учасники судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» про стягнення 396 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № БН-ТЛАК-01/2017 від 01.07.2017. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 360 000,00 грн. основного боргу та 36 000,00 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 24.06.2021 відкрито провадження по справі № 911/1786/21. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; вирішено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Центр»; зобов`язано позивача надати суду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду) та надіслати на адресу третьої особи позовну заяву з доданими до неї документами; надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 24.06.2021 судом вирішено призначити підготовче засідання на 15.07.2021.

15.07.2021 в судове засідання представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 15.07.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 25.08.2021.

З метою повідомлення сторін про дату судового засідання, 16.07.2021 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом на адреси місцезнаходження сторін.

25.08.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

25.08.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення розгляду справи.

25.08.2021 в судове засідання прибули представники позивача та відповідача та надали усні пояснення по справі; представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином; суд протокольно задовольнив клопотання відповідача про продовження строку підготовчого провадження та відкладення розгляду справи; керуючись ст. 177 Господарського процесуального кодексу України суд вирішив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів. Ухвалою суду від 25.08.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 22.09.2021.

З метою повідомлення третьої особи про дату судового засідання, 26.08.2021 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом на адресу місцезнаходження третьої особи.

17.09.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до справи.

22.09.2021 в судове засідання представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду вирішено закрити підготовче судове провадження та призначити справу № 911/1786/21 до судового розгляду по суті на 20.10.2021, яка занесена до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення сторін про дату судового засідання, 23.09.2021 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом на адреси місцезнаходження сторін.

18.10.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

20.10.2021 в судове засідання прибув представник відповідача та надав усні пояснення по суті спору; представники позивача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. У судовому засіданні винесено ухвалу про відкладення судового засідання у справі № 911/1786/21 на 03.11.2021, що занесено до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення позивача та третю особу про дату судового засідання, 20.10.2021 судом складено ухвалу-повідомлення, яку направлено рекомендованим листом на адреси місцезнаходження сторін.

03.11.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про закриття провадження в частині основного боргу.

03.11.2021 в судове засідання представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Щодо неявки в судове засідання представників сторін суд зазначає наступне.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

У судовому засіданні 03.11.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» (далі покупець, відповідач) укладено договір поставки № БН-ТЛАК-01/2017 (далі основний договір).

Пунктом 1.1 правочину сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця шини, диски, колеса та комплектуючі до них для сільськогосподарської техніки, спецтехніки і мототехніки (далі товар), окремими партіями, відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п. п. 1.2-1.3 основного договору, істотними умовами договору є кількість, асортимент, ціна, умови та місце поставки, які узгоджуються сторонами шляхом укладання та підписання письмових додатків (специфікацій), а у разі їх відсутності рахунках і видаткових накладних, по кожній окремій поставці товару в рамках цього договору. Базові умови поставки визначені в п. 3.6 договору. Поставка товару відповідно до умов договору здійснюється окремими партіями.

За приписами пунктів 3.1-3.3 основного договору, товар повинен бути поставлений покупцю в термін 3 (трьох) календарних днів з дати зазначеної у видатковій накладній на товар, якщо інше не передбачено специфікаціями. Датою поставки (передачі) товару постачальником у власність покупця, є дата зазначена у видатковій накладній на товар (кожної окремої партії товару).

Товар вважається поставленим постачальником та переданим у власність покупця з моменту підписання покупцем видаткової накладної на товар, що свідчить про факт отримання товару, і не потребує підписання між сторонами цього договору будь-яких актів приймання-передачі товару у власність. У випадку передачі товару покупцю через транспортну організацію «Нова Пошта», «ІнТайм», «Деливери», «Сат» та інші (надалі по тексту перевізник) датою поставки та виконання постачальником своїх зобов`язань буде день надання товару перевізником покупцю, що підтверджено товарно-транспортною накладною на доставку вантажу (товару).

Відповідно до п. 3.5 основного договору, базові умови поставки згідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (2010) EXW за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Стоянка, вул. 21 км. Житомирського шосе.

Пунктами 4.1 та 4.2 основного договору визначено, що перехід до покупця усіх можливих ризиків, пов`язаних з випадковим знищенням або пошкодження товару відбувається в момент фактичної поставки (передачі) товару постачальником покупця у власність, що підтверджується документами, зазначеними у п. 3.3. цього договору.

Датою поставки і моментом переходу до покупця права власності на товар та всіх пов`язаних ризиків є: при передачі товару на складі постачальника дата підписання видаткової накладної на товар, яка видається постачальником, уповноваженою особою покупця; при передачі товару перевізником для доставки покупцю дата товарно-транспортної накладної щодо передачі товару зазначеним перевізником покупцю на підставі наданої покупцем довіреності на отримання ТМЦ.

Пунктом 6.1 основного договору сторони узгодили, що ціна на товар встановлюється у національній валюті України гривнях (з урахуванням податку на додану вартість) і вказується в письмових додатках, визначених у пункті 1.2 договору, у разі їх відсутності у рахунках і видаткових накладних на кожну окрему партію товару. При цьому сторони домовились, що у разі, якщо після виставлення рахунку курс продажу Євро на Українській міжбанківській валютній біржі збільшиться більше, ніж на 2% (але не менше курсу продажу євро на день оплати у банківській установі постачальника зазначеного в реквізитах даного договору), сума, що підлягає сплаті за цим рахунком змінюється пропорційно зростанню зазначеного курсу продажу Євро на день оплати, до моменту фактичної оплати покупцем вартості всієї партії товару.

Згідно із п. 6.3 основного договору, загальна ціна договору залишається відкритою, а остаточна ціна договору дорівнює вартості товару, який був поставлений на підставі всіх накладних на відпуск товару за цим договором окремими партіями та визначається виходячи із встановлених цін на товар.

Судом встановлено, що позивачем, на виконання умов договору, протягом дії договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 701 913,45 грн., що підтверджується видатковими накладними № 11432 від 30.10.2019 на суму 192 407,00 грн., № 11815 від 12.11.2019 на суму 9 113,94 грн., № 11988 від 15.11.2019 на суму 216,00 грн., № 12034 від 15.11.2019 на суму 53 856,00 грн., № 12039 від 15.11.2019 на суму 29 120,00 грн., №12078 від 18.11.2019 на суму 26 208,00 грн., № 12111 від 19.11.2019 на суму 56 404,00 грн., № 12254 від 21.11.2019 на суму 66 976,00 грн., № 12276 від 25.11.2019 на суму 116 480,00 грн., № 12363 від 27.11.2019 на суму 42 224,00 грн., 12407 від 28.11.2019 на суму 54 600,00 грн., № 12434 від 02.12.2019 на суму 400,00 грн., № 12451 від 29.11.2019 на суму 39 676,00 грн., № 12547 від 04.12.2019 на суму 98 330,00 грн., № 12255 від 22.11.2019 на суму 26 572,00 грн., № 12577 від 05.12.2019 на суму 39 676,00 грн., копії яких наявні в матеріалах справи. Зазначені видаткові накладні підписані з боку відповідача без будь-яких зауважень і заперечень, та скріплені печаткою підприємства.

Пунктами 7.1-7.2 основного договору сторони узгодили, що оплата за товар покупцем здійснюється у національній валюті України на розрахункових рахунок постачальника, вказаний в реквізитах цього договору, на підставі рахунку, який постачальник виставляє на кожну партію товару (відповідно до погоджених специфікацій) та передає його оригінал у момент отримання товару покупцем.

Оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати, зазначеної у видатковій накладній на товар, якщо інше не передбачено додатковими угодами або специфікаціями.

Відповідно до п. п. 7.4 та 7.5 основного договору, товар вважається повністю оплаченим з дня надходження всієї суми коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою з моменту зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив оплату за поставлений товар на загальну суму 701 903,45 грн.. Протилежного суду не доведено, доказів оплати відповідачем поставленого товару не надано.

Одночасно, судом встановлено, що у зв`язку з неможливістю відповідача здійснити своєчасний розрахунок за договором поставки № БН-ТЛАК-01/2017 від 01.07.2017, 04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» (далі первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЦЕНТР» (далі новий боржник, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» (далі кредитор) укладено договір про переведення боргу (далі договір-1). Зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печатками (копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 договору-1 сторони узгодили, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний боржник переводить свій борг (надалі борг) щодо сплати грошових коштів (обов`язки) який виник при виконанні договору поставки БН-ТЛАК-01/2017 від 01.07.2017 р., укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі основний договір), при цьому первісний боржник зобов`язується сплатити новому боржникові за виконані зобов`язання, що виникає із основного договору, і приймає на себе обов`язки первісного боржника перед кредитором за основним договором.

Відповідно до підпункту 1.1.1 договору-1, під боргом сторони розуміють сплату грошових коштів за товар згідно видаткових накладних: № 11432 від 30.10.2019 на суму 192 407,00 грн., № 11815 від 12.11.2019 на суму 9 113,94 грн., № 11988 від 15.11.2019 на суму 216,00 грн., № 12034 від 15.11.2019 на суму 53 856,00 грн., № 12039 від 15.11.2019 на суму 29 120,00 грн., №12078 від 18.11.2019 на суму 26 208,00 грн., № 12111 від 19.11.2019 на суму 56 404,00 грн., № 12254 від 21.11.2019 на суму 66 976,00 грн., № 12276 від 25.11.2019 на суму 116 480,00 грн., № 12363 від 27.11.2019 на суму 42 224,00 грн., 12407 від 28.11.2019 на суму 54 600,00 грн., № 12434 від 02.12.2019 на суму 400,00 грн., № 12451 від 29.11.2019 на суму 39 676,00 грн., № 12547 від 04.12.2019 на суму 98 330,00 грн., № 12255 від 22.11.2019 на суму 26 572,00 грн., № 12577 від 05.12.2019 на суму 39 676,00 грн., складених сторонами відповідно до основного договору, на загальну суму 701 913,45 грн..

Згідно з пп. 1.1.2 договору-1, новий боржник приймає на себе зобов`язання з виконання боргу на користь кредитора на умовах основного договору. Сторони погодили, що з моменту підписання даного договору, до нового боржника переходять всі права та обов`язки первісного боржника за основним зобов`язань щодо видаткових накладних, визначених у п. 1.1.1 договору, в тому числі зі сплати штрафних санкцій, процентів, нарахування яких передбачено договором та законодавством.

Умовами п. п 4.1 та 4.2 договору-1 передбачено, що новий боржник зобов`язується виконати грошове зобов`язання в сумі 701 913,45 грн. перед кредитором до 31.03.2020 року (починаючи з моменту укладення сторонами даного договору). Первісний боржник передає новому боржнику документи (їхні засвідчені належним чином копії), що підтверджують дійсність вимог кредитора за основним договором.

Відповідно до п. п. 6.1. та 6.2 договору-1, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Цей договір діє до 01.12.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що новий боржник (третя особа), на виконання умов договору-1 та основного договору, здійснив часткову оплату за поставлений товар в загальній сумі 261 913,45 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи.

Одночасно, поставлений товар на суму 440 000,00 грн. є неоплаченим. У зв`язку із чим у нового боржника (третьої особи) утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 440 000,00 грн.. Протилежного не доведено, доказів повної оплати суду не надано.

01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЦЕНТР» (далі первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» (далі новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» (далі кредитор) укладено договір про переведення боргу 2/2 (далі договір-2). Зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печатками (копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 договору-2 сторони узгодили, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний боржник переводить свій борг (надалі борг) щодо сплати грошових коштів (обов`язки) за договором про переведення боргу від 04.02.2020 р. (надалі основний договір (договір-1)) на нового боржника.

Первісний боржник зобов`язується сплатити новому боржникові за прийняття боргу визначену цим договором плату, а новий боржник заміняє первісного боржника у виконані зобов`язання, що виникає із основного договору (договір-1), і приймає на себе обов`язки первісного боржника перед кредитором за основним договором (договір-1).

Відповідно до пп. 1.1.1 договору-2, під боргом сторони розуміють сплату грошових коштів за товар на загальну суму 440 000,00 грн. (чотириста сорок тисяч грн. 00 коп.).

Згідно з пп. 1.1.2 договору-2, новий боржник приймає на себе зобов`язання з виконання боргу на користь кредитора на умовах основного договору (договору-1). Сторони погодили, що з моменту підписання даного договору, до нового боржника переходять всі права та обов`язки первісного боржника за основним зобов`язаннями щодо видаткових накладних, визначених у п. 1.1.1 договору, в тому числі зі сплати штрафних санкцій, процентів, нарахування яких передбачено договором та законодавством.

Умовами п. п 4.1 та 4.2 договору-2 передбачено, що новий боржник зобов`язується виконати грошове зобов`язання в сумі 440 000,00 грн. перед кредитором до 01.06.2021 року (починаючи з моменту укладення сторонами даного договору). Первісний боржник передає новому боржнику документи (їхні засвідчені належним чином копії), що підтверджують дійсність вимог кредитора за основним договором.

Відповідно до п. п. 6.1. та 6.2 договору-2, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Цей договір діє до 01.06.2020 року. У разі, якщо новий боржник не виконав своє зобов`язання щодо погашення боргу у строк, визначений п. 2.1 цього договору, цей договір продовжує діяти до повного виконання його сторонами.

Судом встановлено, що новий боржник (відповідач), на виконання умов основного договору, договору-1 та договору-2, здійснив часткову оплату на загальну суму 80 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи.

Одночасно, поставлений товар на суму 360 000,00 грн. є неоплаченим. У зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 360 000,00 грн.. Протилежного суду не доведено, доказів повної оплати суду не надано.

Згідно пунктів 11.1 та 11.2 основного договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 11.1. договору та закінчується « 31» грудня 2017 року, але до повного виконання зобов`язань сторонами відповідно до цього договору.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір поставки № БН-ТЛАК-01/2017 від 01.07.2017, договір про переведення боргу від 04.02.2020 та договір про переведення боргу 2/2 від 01.10.2020, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір № БН-ТЛАК-01/2017 від 01.07.2017 є договором поставки.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як було встановлено судом раніше та підтверджується матеріалами справи, позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 701 913,45 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних. Зазначені документи з боку відповідача підписані без будь-яких зауважень та заперечень та скріплені печаткою підприємства.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як вказувалось вище, сторонами передбачено та закріплено в пунктах 7.1-7.2 основного договору, оплата за товар покупцем здійснюється у національній валюті України на розрахункових рахунок постачальника, вказаний в реквізитах цього договору, на підставі рахунку, який постачальник виставляє на кожну партію товару (відповідно до погоджених специфікацій) та передає його оригінал у момент отримання товару покупцем.

Оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати, зазначеної у видатковій накладній на товар, якщо інше не передбачено додатковими угодами або специфікаціями.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов договору, суд дійшов висновку, що строк здійснення оплати відповідачем за поставлений товар є таким, що настав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив оплату за поставлений товар на загальну суму 701 903,45 грн.. Протилежно суду не доведено, доказів оплати відповідачем поставленого товару не надано.

Одночасно, судом встановлено, що у зв`язку з неможливістю відповідача здійснити своєчасний розрахунок за договором поставки № БН-ТЛАК-01/2017 від 01.07.2017, 04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» (далі первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЦЕНТР» (далі новий боржник, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» (далі кредитор) укладено договір про переведення боргу (далі договір-1). Зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печатками (копія наявна в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що новий боржник (третя особа), на виконання умов договору-1 та основного договору, здійснив часткову оплату за поставлений товар в загальній сумі 261 913,45 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи.

Одночасно, поставлений товар на суму 440 000,00 грн. є неоплаченим. У зв`язку із чим у нового боржника (третьої особи) утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 440 000,00 грн.. Протилежного не доведено, доказів повної оплати суду не надано.

01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЦЕНТР» (далі первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» (далі новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» (далі кредитор) укладено договір про переведення боргу 2/2 (далі договір-2). Зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печатками (копія наявна в матеріалах справи).

Судом встановлено, новий боржник (відповідач), на виконання умов основного договору, договору-1 та договору-2, здійснив часткову оплату на загальну суму 80 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи.

Проте, відповідачем свої обов`язки в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар у строки, які визначено умовами договору, належним чином виконано не було. Заборгованість у розмірі 360 000,00 грн. відповідачем не сплачено. Протилежного не доведено, доказів повної та своєчасної оплати суду не надано.

В той же час, вже після звернення позивача до суду із даним позовом, 03.11.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про закриття провадження в частині основного боргу, у якій позивач зазначає, що відповідач протягом судового розгляду справи повністю сплатив суму основного боргу в загальній сумі 360 000,00 грн..

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд, у судовому засіданні 03.11.2021 вирішив закрити провадження по даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» про стягнення основного боргу в сумі 360 000,00 грн..

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 9.6 основного договору, у випадку прострочення оплати товару згідно умов договору протягом більше, ніж 10 (десять) календарних днів, покупець також сплачує на користь постачальника відсотки за користування коштами, які повинні бути йому перераховані у розмірі 36% річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати без обмеження строків її нарахування та звернення до суду за її стягненням, а також штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від суми простроченої заборгованості.

Згідно з пп. 1.1.2 договору переведення боргу 2/2, новий боржник приймає на себе зобов`язання з виконання боргу на користь кредитора на умовах основного договору. Сторони погодили, що з моменту підписання даного договору, до нового боржника переходять всі права та обов`язки первісного боржника за основним зобов`язань щодо видаткових накладних, визначених у п. 1.1.1 договору, в тому числі зі сплати штрафних санкцій, процентів, нарахування яких передбачено договором та законодавством.

Позивач за прострочення строків поставки товару, керуючись п. 9.6 договору нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 36 000,00 грн..

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення по поставці товару, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають повному задоволенню в сумі 36 000,00 грн..

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

03.11.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про закриття провадження в частині основного боргу, у якій позивач просить повернути позивачу судовий збір у розмірі 5 400,00 грн. у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 360 000,00 грн..

У зв`язку із закриттям провадження у справі в частині суми основного боргу, а також враховуючи, що від позивача не надходило до суду заяв про відмову від позову, суд повертає позивачу сплачений судовий збір у розмірі 5 400,00 грн..

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 540,00 грн..

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 231, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі № 911/1786/21 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» про стягнення основного боргу в сумі 360 000,00 грн..

2. Позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА КИЇВ» (місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, буд. 41, оф. 20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» (місцезнаходження: 08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21 км Житомирського шосе; ) 36 000,00 грн. штрафу та 540,00 грн. судового збору.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «БОНЕНКАМП» (місцезнаходження: 08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. 21 км Житомирського шосе; ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 400,00 грн. сплачений на підставі платіжного доручення № 109 від 09.06.2021.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2021.

Суддя Л.В. Сокуренко