РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2021Справа № 910/18362/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Машинері Плант"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про стягнення 851284,68 грн.

за участі представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Коцюба В.О., адвокат, Антоненко Л.Л., самопредставництво,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Машинері Плант" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором від 19.02.2020 № 72/Д33-20 у сумі 840360 грн. та нарахованих інфляційних втрат у розмірі 10924,68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

10.12.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2021 призначено судову технічну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання висновку судової експертизи.

02.07.2021 матеріали справи № 910/18362/20 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 провадження у справі № 910/18362/20 поновлено. Продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.10.2021 викликано Юхимця Петра Сергійовича - провідного наукового співробітника відділу Нових конструктивних форм зварних споруд і конструкцій ІЕЗ, та Литвиненка Андрія Євтуховича - провідного інженера відділу Нових конструктивних форм зварних споруд і конструкцій ІЕЗ Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України, як експертів, у судове засідання на 28.10.2021.

У судовому засіданні 28.10.2021 проведено допит експертів, під час якого останніми надано усні пояснення щодо складеного ними висновку технічної експертизи від 29.06.2021 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив на тому, що за наслідками вхідного контролю ним встановлено недоліки в поставленому позивачем товарі, у зв`язку з чим між сторонами проводилися спільні наради. Оскільки поставлений позивачем товар не відповідав вимогам технічної документації та не був перероблений, відповідач оплату товару не здійснив.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що ним були дотримані вимоги тендерної документації, які є типовими, та позивач подавав відповідні креслення, що містяться в технічних паспортах, у складі своєї тендерної пропозиції. У той же час, складений відповідачем акт вхідного контролю є внутрішнім документом відповідача та не доводить неналежність поставленого товару.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір про закупівлю товарів № 72/Д33-20, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар згідно з ДК 021:2015:42130000-9 Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (компенсатори ДУ900-1200) (надалі - товар), а покупець - прийняти та оплатити товар.

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування товару, кількість, ціна, технічні характеристики товару зазначені в додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого відповідає нормам, стандартам якісних показників і технічних вимог, установленим чинними нормативними актами України й умовами цього договору до кожного виду товару.

Згідно з пунктом 2.2 договору постачальник гарантує, що товар є новим, 2019 року виготовлення, раніше в експлуатації не перебував, останніх або серійних моделей, містить в собі всі останні удосконалення в конструкції і матеріалах, а також зобов`язується надати покупцеві до здійснення або разом із здійсненням поставки товару технічну документацію на кожен вид товару, що постачається.

Постачальник гарантує відповідність якості товару чинним в Україні нормам ГОСТ/ДСТУ/ТУ, а також технічним та якісним характеристикам, вказаним у специфікації. У випадку, якщо ГОСТ/ДСТУ/ТУ втратить чинність, то якість товару, що поставляється гірше, ніж було передбачено в зазначеному ГОСТ/ДСТУ/ТУ. Постачальник надає покупцю гарантійний строк на товар. Гарантійний строк на товар встановлюється заводом-виробником, але в будь-якому випадку становить не менше 12 місяців від дати підписання покупцем видаткової накладної на відповідну партію поставленого товару. У разі виходу товару з ладу, псування Товару (зміни чи втрати товаром своїх якісних та/або технічних характеристик) протягом гарантійного строку, постачальник за свій рахунок замінює його новим доброякісним товаром протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту письмового звернення (повідомлення) покупця. Витрати постачальника на заміну товару не компенсуються покупцем. При заміні товару його гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни (пункт 2.3 договору).

Пунктом 2.4 договору сторони погодили, що в разі непогодження представників постачальника з якісними показниками, виявленими в процесі спільного приймання товару, покупець має право залучити незалежну експертну організацію, висновок якої про якість товару є остаточним і обов`язковим для виконання сторонами. Вартість експертизи відшкодовується постачальником.

Відповідно до пункту 2.5 договору заміна товару в період гарантійного строку підтверджується відповідним актом, складеним представниками сторін.

Ціна договору становить 700300 грн. без ПДВ, крім того ПДВ в розмірі 140060 грн., що загалом становить 840360 грн. (пункт 3.1 договору).

За умовами пункту 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному договорі, на підставі наданого постачальником рахунку на оплату товару, протягом 60 календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідних видаткових накладних.

Відповідно до пункту 6.1.2 договору покупець зобов`язаний приймати поставлений товар згідно з видатковими накладними на товар у разі відсутності зауважень щодо якості товару та його відповідності умовам цього договору.

У разі поставки товару, що не відповідає передбаченому договором, специфікацією та замовленням покупця асортименту та/або якості та/або комплектності, постачальник зобов`язаний власними силами та за власний рахунок замінити такий товар на товар належного асортименту, якості, комплектності протягом 14 календарних днів з моменту письмового звернення (повідомлення) покупця. Витрати постачальника на заміну товару не компенсуються покупцем. У разі прострочення постачальником строків заміни товару, що не відповідає умовам цього договору, специфікації та замовлення покупця щодо асортименту та/або якості та/або комплектності, він сплачує покупцеві неустойку у розмірі 0,3 % від ціни товару належної якості, комплектності, асортименту, що мав бути поставлений постачальником згідно відповідного замовлення покупця, за кожний день прострочення такої заміни (пункт 7.6 договору).

Згідно з пунктом 7.8 договору в разі поставки товару неналежної якості, кількості або комплектності покупець має право за своїм вибором використати оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від прийняття та оплати товару із звільненням покупця від будь-якої відповідальності за такі дії.

Відповідно до специфікації поставці підлягав наступний товар: компенсатор сальниковий односторонній CGU-A22-500-900-2,5; ГОСТ/ДСТУ/ТУ 5.903-13, 1 шт., вартістю 176800 грн.; компенсатор сальниковий односторонній CGU-A24-500-1000-2,5; ГОСТ/ДСТУ/ТУ 5.903-13, 1 шт., вартістю 220200 грн.; компенсатор сальниковий односторонній CGU-A26-500-1200-2,5; ГОСТ/ДСТУ/ТУ 5.903-13, 1 шт., вартістю 303300 грн.

Із матеріалів справи слідує, що 28.04.2020 позивач поставив наведені в специфікації товари на загальну суму 840360 грн., що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною № 9.

30.04.2020 відповідачем складено акт вхідного контролю по кількості та якості на компенсатори в складі наступних членів комісії: старший майстер І групи служби з контролю металу Лелюх В.П., начальник відділу ВРПКД Березанський В.В., завідувач складу ТС «Поділ» Тімощук Г.М. У даному акті зазначено, зокрема, що товщина торців компенсаторів (патрубка) 920, 1020, 1220 складає від 6,0 мм до 9,0 мм та D1 -904, 1004, 1206 мм, не відповідають робочим кресленням; зварні з`єднання - геометричні розміри (висота, ширина) не відповідають НД, мають «виборки» після ремонту без підварювання; не представлено повний комплект супровідної документації.

Відповідно до пояснень позивача на акт вхідного контролю, наданих відповідачу, товщина торців патрубків компенсаторів відповідає кресленням ТС-579.03001; зварні шви були зачищені до повної чистоти металу для проведення УЗК, катет швів відповідає кресленням; надані супровідні документи згідно вимог тендерній документації, тощо.

01.06.2020 позивач звернувся до відповідача з листом щодо надання роз`яснень з приводу неприйняття товару комісією з вхідного контролю.

З огляду на те, що відповідач поставлений товар не оплатив, позивач звертався до нього з претензіями від 07.10.2020, 23.10.2020 року.

У свою чергу, відповідач листом від 12.10.2020 № 28УА/05/1у/1/3818 висловив пропозиції відповідно до рішень, ухвалених на нараді від 22.09.2020: надати позивачу на погодження підписані креслення компенсаторів, після погодження креслень забрати компенсатори та виготовити їх згідно з погодженими кресленнями; надати результати УЗД зварних з`єднань; надати перед постачанням компенсаторів документи за переліком. Даний лист ()230) згідно з даними відстеження на веб-сайті АТ «Укрпошта» вручено позивачу 30.10.2020 року.

Поряд із цим, ухвалою суду від 11.03.2021 у справі призначалася судова технічна експертиза, проведення якої доручалося Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України. На вирішення судового експерта ставилися наступні питання: 1) чи відповідають фактичні розміри торців патрубків компенсаторів сальникових односторонніх CGU-A22-500-900-2,5; CGU-A24-500-1000-2,5; CGU-A26-500-1200-2,5, розмірам складальних креслень ТС-579.03.001-38, ТС-579.03.001-40, ТС-579.03.001-42 за умовним тиском (РУ) 25 (кгс/см2), вимогам технічних умов до предмету закупівлі «лот 8 - компенсатори ДУ900-1200» та нормативної документації (стандарту 5.903-13)? 2) чи відповідають геометричні розміри (висота, ширина) зварних з`єднань зазначених компенсаторів (CGU-A22-500-900-2,5; CGU-A24-500-1000-2,5; CGU-A26-500-1200-2,5) вимогам нормативної документації (стандарту 5.903-13)?

За наслідками висновками експертів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України з першого питання: фактичні розміри торців патрубків компенсаторів сальникових односторонніх CGU-A22-500-900-2,5, CGU-A24-500-1000-2,5, CGU-A26-500-1200-2,5 не відповідають розмірам складальних креслень ТС-579.03.001-38; ТС-579.03.001-40; ТС-579.03.001-42 за умовним тиском (РУ) 25 (кгс/см2), вимогам технічних умов до предмету закупівлі «лот 8 - компенсатори ДУ 900-1200» та нормативної документації (стандарту 5.903-13); з другого питання: геометричні розміри (висота, ширина) зварних з`єднань зазначених компенсаторів (CGU-A22-500-900-2,5; CGU-A24-500-1000-2,5; CGU-A26-500-1200-2,5) не відповідають вимогам нормативної документації (стандарту 5.903-13).

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

За положеннями частин 1, 2 статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту (частина 1 статті 679 ЦК України).

Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару (частина 1 статті 688 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, після поставки позивачем компенсаторів сальникових односторонніх CGU-A22-500-900-2,5, CGU-A24-500-1000-2,5, CGU-A26-500-1200-2,5 на загальну суму 840360 грн. згідно з видатковою накладною від 28.04.2020 № 9, відповідачем 30.04.2020 складено акт вхідного контролю по кількості та якості на вказані компенсатори.

Відповідно до вказаного акту, зокрема, що товщина торців компенсаторів (патрубка) 920, 1020, 1220 складає від 6,0 мм до 9,0 мм та D1 -904, 1004, 1206 мм, не відповідають робочим кресленням; зварні з`єднання - геометричні розміри (висота, ширина) не відповідають НД, мають «виборки» після ремонту без підварювання.

У свою чергу, позивач надавав відповідачу пояснення щодо виготовлення компенсаторів у відповідності до вимог креслень та представлених у складі тендерної пропозиції технічних паспортів на вказаний товар.

Поряд із наведеними доказами судом оцінено висновки судової технічної експертизи, відповідно до якої фактичні розміри торців патрубків компенсаторів сальникових односторонніх CGU-A22-500-900-2,5, CGU-A24-500-1000-2,5, CGU-A26-500-1200-2,5 не відповідають розмірам складальних креслень ТС-579.03.001-38; ТС-579.03.001-40; ТС-579.03.001-42 за умовним тиском (РУ) 25 (кгс/см2), вимогам технічних умов до предмету закупівлі «лот 8 - компенсатори ДУ 900-1200» та нормативної документації (стандарту 5.903-13); геометричні розміри (висота, ширина) зварних з`єднань зазначених компенсаторів (CGU-A22-500-900-2,5; CGU-A24-500-1000-2,5; CGU-A26-500-1200-2,5) не відповідають вимогам нормативної документації (стандарту 5.903-13).

Судом враховані наведені позивачем заперечення проти складеного висновку, проте позивач не скористався наданим статтею 107 ГПК України правом на призначення повторної експертизи, доручивши її проведення іншим експертам. У той же час, судові експерти викликалися в судове засідання для надання пояснень щодо складеного ними висновку, та позивачу надавалася можливість ставити запитання до експертів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, із матеріалів справи слідує, що відповідно до частини 1 статті 688 ЦК України відповідач повідомляв позивача про порушення умов договору купівлі-продажу щодо якості товару, та за наслідками проведених між сторонами перегорів, відповідач листом від 12.10.2020 № 28УА/05/1у/1/3818 (отриманий позивачем 30.10.2020) висловив пропозиції надати позивачу на погодження підписані креслення компенсаторів, після погодження креслень забрати компенсатори та виготовити їх згідно з погодженими кресленнями; надати результати УЗД зварних з`єднань.

Отже, відповідачем реалізовано передбачене положеннями статті 678 ЦК України право на заміну товару, доказів проведення якої позивачем не надано.

Відтак, посилання відповідача при відмові від оплати товару на пункт 7.8 договору, який надає відповідачу право в разі поставки товару неналежної якості відмовитися від прийняття та оплати товару, відповідає встановленим обставинам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем настання для відповідача обов`язку з оплати поставленого за видатковою накладною від 28.04.2020 № 9 товару.

Оскільки позовна вимога про стягнення інфляційних втрат має похідний характер від основної вимоги про стягнення заборгованості, суд дійшов висновку відмовити також у задоволенні даної позовної вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Щодо клопотання відповідача про розподіл судових витрат відповідача на проведення судової експертизи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови в позові - на позивача.

Зважаючи на те, що витрати на проведення судової експертизи покладалися за ухвалою суду від 11.03.2020 на відповідача, проте за результатами розгляду справи у задоволенні позову відмолено, суд дійшов висновку про стягнення даних витрат з позивача у розмірі 30000 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Машинері Плант" відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал Машинері Плант» (49000, м. Дніпро, вул. Базова, 8, оф. 409; ідентифікаційний код 39930604) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) 30000 (тридцять тисяч) грн. витрат на проведення судової експертизи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 15.11.2021 року.

Суддя К.В. Полякова