Справа № 909/1350/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.11.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання №3 (вх№18002/21) від 25.10.2021, №3/1 (вх№16846/21) від 26.10.2021 ТОВ "Равен" про внесення виправлень в ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі

за позовом: Юридичної особи за законодавством Польщі

Товариство з обмеженою відповідальністю "Равен"

(RAVEN Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia),

Польща, 66-470, м.Костшин над Одрою, вул.Фабрична,1;

представник позивача: адвокат Левандовський Чеслав Чеславович,

проспект Бажана, 10, м.Київ, 02072;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бистриця-ВПК",

вул. Бойчука, 25А, с.Грабовець, Богородчанський район,

Івано-Франківська область,77762;

про стягнення 114 500 польських злотих, 27 280,46 євро.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Равен" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з клопотаннями №3 (вх№18002/21) від 25.10.2021, №3/1 (вх№16846/21) від 26.10.2021 про внесення виправлень до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Клопотання в порядку статей 328, 329 Господарського процесуального кодексу України призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату час та місце був належним чином повідомлений ухвалою суду від 01.11.2021. Клопотання мотивовані тим, що в ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 не зазначено дати набрання нею законної сили та строку пред"явлення виконавчого документа до виконання, що стало підставою для повернення ухвали від 16.02.2015 без прийняття до виконання (повідомлення приватного виконавця від 24.04.2021). Одночасно заявник просить суд поновити пропущений строк для пред"явлення виконавчого документа до виконання.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату час та місце був належним чином повідомлений ухвалою суду від 01.11.2021.

Беручи до уваги: - частину 3 статті 328, частину 2 статті 329 Господарського процесуального кодексу України, які вказують на те, що неявка стягувача і боржника в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяв про виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; - те, що учасники справи ухвалою суду від 01.11.2021 належним чином повідомлені про судове засідання, а їх явка не визнавалась судом обовязковою, суд прийшов до висновку, про розгляд клопотань вх№18002/21 від 25.10.2021, вх№16846/21 від 26.10.2021 у відсутності представників сторін за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги клопотань №3 (вх№18002/21) від 25.10.2021, №3/1 (вх№16846/21) від 26.10.2021, оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для їх розгляду по суті, суд прийшов до висновку, що клопотання про виправлення помилки у виконавчому документі, клопотання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 затверджено мирову угоду, укладену між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Равен" (RAVEN Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Бистриця-ВПК". Провадження у справі припинено.

Виходячи із змісту законодавства України обов"язковість виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, за своєю правовою природою належить до основних засад судочинства, що узгоджується із приписами статей 129, 1291 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Право на виконання судового рішення згідно з практикою Європейського суду з прав людини є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

У відповідності до приписів статті 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з нормою статті 326 цього ж Кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов"язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування їх посадовими чи службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об"єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент винесення ухвали від 16.02.2015) ухвали судів у господарських справах є виконавчими документами та підлягають виконанню виконавчою службою.

Вимоги до виконавчого документа регламентовано статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент винесення ухвали від 16.02.2015). Так, згідно з пунктами 5, 6 частини 1 цієї статті у виконавчому документі зазначаються дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент винесення ухвали від 16.02.2015) регламентовано, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили (пункт 1 частини 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження").

Винесення ухвали та її зміст регулювала стаття 86 Господарського процесуального кодексу України (в редакції на момент винесення ухвали від 16.02.2015). Вказана правова норма не містила порядку набрання ухвалою законної сили. При цьому, у пункті 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 роз"яснено, що ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення.

Судом з"ясовано, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 не містить дати набрання нею законної сили та строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Повідомленням приватного виконавця №1052 від 24.04.2021 ухвалу від 16.02.2015 повернено без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Стаття 328 Господарського процесуального кодексу України надає право суду, який видав виконавчий документ, за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд вважає за правильне узгодити ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 з вимогами пунктів 5, 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент винесення ухвали від 16.02.2015) шляхом зазначення дати набрання нею законної сили - 16.02.2015 та строку пред`явлення до виконання з 17.02.2015 по 17.02.2016.

Водночас частина 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В розумінні вказаної правової норми, поновлення пропущеного строку є правом, а не обов"язком суду, і таким правом суд може скористатись виключно за наявності поважності причин пропуску строку та документального підтвердження обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом встановленого законом терміну.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти чи є підстави для поновлення строків.

Себто, можливість поновлення судом пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання безпосередньо пов`язана із наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання стягувачем заяви із зазначенням того, що ним пропущено строк з поважних причин. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій у визначений строк.

Як вбачається з тексту мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015, ТОВ "Бистриця-ВПК" сплачує ТОВ "Равен" борг у сумі 40 000,00євро на умовах відстрочки до 17.02.2020 включно.

Таким чином, за переконанням суду встановлений пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент винесення ухвали від 16.02.2015) річний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в цьому випадку з 17.02.2015 по 17.02.2016, в той час, як сторонами погоджено термін виконання зобов"язання до 17.02.2020, унеможливив вчасно пред"явити виконавчий документ до виконання, що в свою чергу вказує на поважність причин пропуску такого строку, тобто на наявність інших чинників, які не залежали виключно від волевиявлення самого стягувача щодо своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому суд зазначає, що світова практика та стандарти демонструють, що процес здійснення правосуддя розпочинається з моменту звернення до суду й закінчується виконанням судового рішення. Тому судове провадження повинно мати цілісну й логічно завершену структуру від звернення до суду до фактичного виконання судового рішення. У зв`язку з цим на державу покладається обов`язок щодо створення, зміцнення та розбудови дієвої системи примусового виконання рішень, у тому числі шляхом імплементації європейських норм та стандартів у національне законодавство України. До того ж, примусове виконання рішень, як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємною частиною дотримання права людини на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, закріпленого в статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, а також одного з найважливіших прав, гарантованого статтями 55, 124 Конституції України - права громадянина на судовий захист.

На підставі вище сказаного суд вважає за можливе поновити пропущений строк для пред`явлення ухвали до виконання. При цьому суд враховує частину 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (чинний, поточна редакція від 06.10.2021), яка вказує на те, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Керуючись 55, 124, 129, 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статтями 2, 73, 74, 77, 86, 234, 327, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання №3 (вх№18002/21) від 25.10.2021, №3/1 (вх№16846/21) від 26.10.2021 ТОВ "Равен" про внесення виправлень в ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

В резолютивній частині ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 зазначити дату набрання ухвалою законної сили - 16.02.2015, строк пред`явлення ухвали до виконання з 17.02.2015 по 17.02.2016.

Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Встановити строк для пред`явлення ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 до виконання з 12.11.2021 до 12.11.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 11.11.2021

Суддя С.Кобецька