ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. Справа№ 910/10173/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Овчиннікової Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Діманова Т.А.; Дробчак Н.В.;

від відповідача: Гук Т.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року (повний текст складено 06.09.2021) про зупинення провадження у справі

у справі № 910/10173/21 (суддя Балац С.В.)

за позовом Прокурора спеціалізованої антикорупційної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Національного агентства з питань запобігання корупції

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР"

про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст обставин справи

Прокурор спеціалізованої антикорупційної прокуратори звернувся до господарського суду міста Києва в інтересах держави із позовом в особі Національного агентства з питань запобігання корупції до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладений між позивачем та відповідачем договір про надання послуг оренди обладнання від 25.01.2018 № 9/18 суперечить приписам частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки закупівля проведена з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: за переговорною процедурою замість проведення відкритих торгів, що враховуючи положення статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання такого правочину недійсним.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року зупинено провадження у справі № 910/10173/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/10172/21.

В обґрунтування зазначеної ухвали місцевий господарський суд зазначив про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи № 910/10172/21, що розглядається в порядку господарського провадження, приймаючи до уваги пов`язаність таких справ, а також прямий вплив розгляду спору у справі № 910/10172/21 на наслідки розгляду даної справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року у справі №910/10173/21 та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо поновлення судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що переговорні процедури в 2017 та 2018 роках проводилися з різних самостійних підстав, що передбачені Законом України «Про публічні закупівлі». Також, за твердженням апелянта, в різні роки за договорами передбачалась передача в оренду обладнання різною балансовою вартістю та в договорах передбачалася різна вартість послуг. Також апелянт зазначає, що в 2017 та в 2018 роках процедури закупівлі проводилися за Законом України «Про публічні закупівлі» в різних редакціях, так в 2017 році діяла редакція Закону від 10.12.2016 року, а в 2018 році - від 06.11.2017 року. За твердженням апелянта, в оскаржуваній ухвалі суд не навів жодного обґрунтування щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, а розгляд справи № 910/10172/21 не має прямого впливу на наслідки розгляду справи № 910/10173/21.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/10173/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду на 09.11.2021.

Позиції учасників справи

04.11.2021 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в яких останній заперечив проти вимог та доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Явка представників сторін

Прокурор у судове засідання 09.11.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 09.11.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення (частина четверта статті 75 ГПК України). Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Предметом даного спору є вимоги про визнання недійсним договору про надання послуг оренди обладнання від 25.01.2018 № 9/18, укладеного між Національним агентством з питань запобігання корупції та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтаюр».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між позивачем та відповідачем договір про надання послуг оренди обладнання від 25.01.2018 № 9/18 суперечить приписам частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки закупівля проведена з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: за переговорною процедурою замість проведення відкритих торгів, що враховуючи положення статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним.

В той же час, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/10173/21 за позовом Прокурора спеціалізованої антикорупційної прокуратори в інтересах держави в особі Національного агентства з питань запобігання корупції до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" про визнання договору про надання послуг оренди обладнання від 10.02.2017 № 3/17 недійсним.

Як зазначає прокурор у позовній заяві та підтверджує позивач, упродовж 2017-2019 років Національним агентством з питань запобігання корупції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» було укладено низку договорів про надання послуг з оренди обладнання, зокрема: у 2017 році - № 3/17, № 11/17; у 2018 році - 9/18, у 2019 році - № 9/19.

Згідно з п. 1.1 кожного із зазначених договорів Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» було зобов`язане надати Національному агентству послуги з оренди обладнання.

Разом з тим ці договори укладено внаслідок проведення переговорної процедури, умови застосування якої передбачались ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі».

Застосування переговорної процедури під час укладання договорів у 2017 році обґрунтовувалося відсутністю конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договори про закупівлю могли бути укладені лише з одним постачальником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтаюр». за відсутності при цьому альтернативи.

У подальшому, а саме у 2018-2019 роках, укладення договорів між Національним агентством з питань запобігання корупції та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» за переговорною процедурою закупівлі було проведено на підставі п. 5 ч. 2 ст. 35 Закону, а саме з посиланням на потребу здійснити додаткову закупівлю в того самого постачальника з метою уніфікації, стандартизації або забезпечення сумісності з наявними товарами, технологіями, роботами чи послугами, якщо заміна попереднього постачальника (виконавця робіт, надавала послуг) може призвести до несумісності або виникнення проблем технічного характеру, пов`язаних з експлуатацією та обслуговуванням.

З вказаного слідує, що спірні правовідносини виникли саме на підставі договору про надання послуг серверного обладнання від 10.02.2017 № 3/17, визнання недійсності якого розглядається в межах справи № 910/10172/21, який є ідентичним за своїми умовами до договору від 25.01.2018 № 9/18, визнання недійсності якого розглядається в межах даної, а тому за своєю суттю є фактично додатковим договором про продовження терміну оплатного користування серверним обладнанням.

Окрім того, в межах справи про визнання недійсними договору, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» та Національним агентством з питань запобігання корупції від 10.02.2017 № 3/17, досліджується питання законності укладення договору за переговорною процедурою в умовах не дослідження інформації про конкурентне середовище на ринку оренди серверного обладнання, що в подальшому призвело до укладення договору від 25.01.2018 № 9/18, на підставі пункту 5 частини 2 статті 35 "Про публічні закупівлі", а саме з посиланням на потребу здійснити додаткову закупівлю в того самого постачальника.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, оскільки справа № 910/10172/21 є пов`язаною та має прямий вплив на наслідки розгляду справи № 910/10173/21, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі № 910/10172/21.

Стосовно посилання апелянта, що при винесені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив право відповідача на розгляд справи впродовж розумного строку, колегія суддів зазначає наступне.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Зазначене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття розумності строку розгляду справи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини слід розглядати як порушення не лише з точки зору довготривалості розгляду. Занадто швидкий розгляд справи також може свідчити про порушення розумності строку її розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини оцінка у конкретній справі: обґрунтованість тривалості проваджень відповідно до статті 6 § 1 має бути оцінена окремо для кожної справи відповідно до обставин (Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43), що може встановити загальну оцінку (Obermeier v. Austria (Обермайєр проти Австрії, § 72).

Таким чином, розумний строк судового розгляду є оціночним поняттям та становить ідеальну часову модель відправлення правосуддя без визначення конкретних строків з огляду на ті дії (рішення), які суд ухвалює для справедливого та неупередженого розгляду справи з метою постановлення обґрунтованого, як це визначено в ст. 236 ГПК України, рішення, що повинно бути ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 року у справі № 910/10173/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТАЮР" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі № 910/10173/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 у справі № 910/10173/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/10173/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 17.11.2021

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко