ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Справа№ 925/1520/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін:

від ОСОБА_1 : Слободянюк А.І. (в режимі відеоконференції),

від СТОВ ім. Шевченка: Щербан С.О.,

від ОСОБА_2 : Ковтун А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 (повний текст складено 23.07.2021)

у справі № 925/1520/20 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом ОСОБА_1

в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

до ОСОБА_2

про стягнення 657 705,80 грн збитків, заподіяних товариству його директором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) як учасник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (далі - СТОВ ім. Шевченка) звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою в інтересах СТОВ ім. Шевченка, у якій просила стягнути з директора цього товариства ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) заподіяні ним товариству збитки в розмірі 657 705,80 грн, наявність яких стала підставою для відмови у виплаті їй дивідендів.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує, що 29.07.2020 відбулися збори учасників СТОВ ім. Шевченка, в порядок денний яких на її вимогу були включені питання про розподіл чистого прибутку Товариства, отриманого за результатами його діяльності та про виплату дивідендів. Рішенням цих зборів відмовлено у виплаті дивідендів, оскільки Товариство у 2019 році мало збитки. На зборах 29.07.2020 директор Товариства ОСОБА_2 повідомив, що у 2020 році Товариство за вказівкою директора виплатило понад 900.000,00 грн на облаштування дороги на кладовищі у с. Потоки. ОСОБА_1 зазначає, що в подальшому з`ясувала про укладення директором СТОВ ім. Шевченка М.С. від імені Товариства з Виробничим кооперативом "Будсервіс" (далі - ВК «Будсервіс») ряду договорів підряду на виконання робіт в інтересах третьої особи - Потоківської сільської ради, а саме: договір підряду від 20.03.2020 №1 на ремонт дорожнього покриття по вул. О.Кобилянської в с. Кобилянка вартістю 151639,20 грн; договір підряду від 20.03.2020 №2 на виконання робіт з улаштування під`їзної дороги до сільського кладовища в с. Потоки вартістю 245509,20 грн.; договір підряду від 04.05.2020 б/н на виконання робіт з установки огорожі біля Обеліску Слави в с. Потоки; договір підряду від 26.05.2020 №2 на виконання робіт з установки огорожі біля кладовища в с. Потоки вартістю 78000,00 грн; договір підряду від 26.06.2020 №2 на виконання робіт з благоустрою території біля Обеліску Слави в с. Потоки вартістю 315479,00 грн; договір підряду від 18.06.2020 №13 на виконання робіт з асфальтування території біля обеліску Слави в с. Потоки вартістю 96717,60 грн. На виконання цих договорів підряду складені відповідні акти приймання-передачі будівельних робіт. ОСОБА_1 вважає, що укладаючи в 2020 році договори підряду та підписуючи акти приймання-передачі виконаних робіт (на підставі яких у Товариства виникли грошові зобов`язання і, відповідно, зменшився розмір активів) та сплачуючи кошти з рахунку Товариства, ОСОБА_2 діяв очевидно незаконно, нерозумно, недобросовісно, не в інтересах Товариства, з грубим перевищенням своїх повноважень, що у свою чергу завдало збитків Товариству в розмірі щонайменше 657705,80 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, господарський суд першої інстанції вказав, що у позивач не довів протиправності поведінки відповідача, оскільки дії останнього з укладення і виконання вказаних вище договорів підряду та купівлі-продажу вчинялися зі згоди загальних зборів учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка і були ними затверджені. Загальні збори учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка не обмежені в праві приймати такі рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах СТОВ ім. Шевченка звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, суд дійшов помилкового висновку, що наявність рішення загальних зборів учасників (прийнятого 69% голосів) про надання згоди директору на укладення економічно недоцільних та 100% збиткових договорів є беззаперечною підставою для звільнення директора від відповідальності за вчинені ним дії з розтрати коштів Товариства. Вважає, що укладені договори не мали на меті одержання прибутку та не мали відношення до господарської діяльності Товариства, а призвели до збитків.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 25.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1., яка діє в інтересах СТОВ ім. Шевченка, на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі № 925/1520/20 залишено без руху. Надано ОСОБА_1., яка діє в інтересах СТОВ ім. Шевченка, строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку або доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 звільнено від сплати судового збору ОСОБА_1 за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1. в інтересах СТОВ ім. Шевченка на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у цій справі. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1. в інтересах СТОВ ім. Шевченка на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі № 925/1520/20. Розгляд справи призначено на 01.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 клопотання представника ОСОБА_1. в інтересах СТОВ ім. Шевченка Слободянюка А.І. про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.11.2021, в режимі відеоконференції задоволено.

У судовому засіданні 01.11.2021 оголошувалась перерва до 10.11.2021.

Позиції учасників справи.

ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти її доводів заперечує та просить залишити її без задоволення, оскаржуване рішення залишити в силі.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Згідно з п. 1.1 Статуту СТОВ ім. Шевченка (далі - Статут) останнє є підприємством, заснованим на базі колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, що реорганізується, і утвореним на засадах угоди громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності у сільському господарстві з метою одержання прибутку.

Відповідно до п. 1.5 Статуту товариство може здійснювати будь яку підприємницьку діяльність, яка не суперечить законодавству України та цьому Статуту.

Згідно з п. 1.12 Статуту товариство є правонаступником прав і обов`язків КСП ім. Шевченка.

Головною метою діяльності товариства є виробництво, переробка та реалізація сільськогосподарської продукції, а також надання засновникам товариства та іншим особам послуг щодо ведення сільського господарства та здійснення інших пов`язаних з ним видів діяльності (п. 3.1 Статуту).

Відповідно до п. 12.6 Статуту про час і місце проведення зборів та їх порядок денний засновники товариства повідомляються шляхом вивішення оголошення в загальнодоступному місці біля приміщення (адмінбудинку) товариства. Повідомлення повинно бути зроблено не пізніше ніж за 30 днів до скликання зборів засновників.

Товариство має право здійснювати будівництво житла, дитячих дошкільних закладів, об`єктів соціально-культурного і побутового призначення за рахунок власних та залучених коштів, а також орендувати їх, брати дольову участь у їх спорудженні (п. 14.7 Статуту).

Депутат Сільської ради с. Потоки ОСОБА_3 звернулась до директора СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_2. з листом від 20.02.2020, у якому від імені жителів села просила надати допомогу в облаштуванні в селі сільського кладовища, огородити та зробити під`їзд до нього.

25.02.2020 учасник СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_4 звернувся до директора СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_2. із заявою, у якій просив у передбачений Статутом Товариства термін скликати загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка та винести на порядок денний питання про надання згоди учасниками директору СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_2 на виконання робіт з реставрації та огорожі Обеліска Слави та огорожі кладовища с. Потоки та с. Кобилянка.

26.02.2020 директор СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_2. видав наказ №4 про скликання загальних зборів СТОВ ім. Шевченка на 27.03.2020.

Потоківська сільська рада звернулась до директора СТОВ ім. Шевченка із заявою (вих. №112/02-24) від 23.03.2020 про надання допомоги (за підписом сільського голови Потоківської сільської ради Бойко Н.), у якій просила надати допомогу в реставрації та огорожі Обеліску Слави та огорожі кладовищ с. Потоки та с. Кобилянка.

27.03.2020 відбулись загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка, на які прибули учасники, що в сукупності володіють 69,5% статутного фонду. Рішення зборів оформлені протоколом від 27.03.2020 №б/н.

Загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка одноголосно прийняли рішення надати згоду директору СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_2. на укладення (підписання) від імені СТОВ ім. Шевченка () договорів з ВК "Будсервіс" () на виконання робіт з реставрації та огорожі Обеліска Слави та огорожі кладовищ с. Потоки та с. Кобилянка згідно з листом Потоківської сільської ради №112/02-24 від 23.03.2020. Попередня вартість всіх робіт становить близько 900 000,00 грн, що не перевищує 50% вартості чистих активів СТОВ ім. Шевченка станом на 31.12.2019.

У 2020 році СТОВ ім. Шевченка в особі директора ОСОБА_2. уклало з ВК "Будсервіс" наступні договори:

- договір підряду №1 від 20.03.2020 на виконання робіт з поточного ремонту дорожнього покриття вул. О. Кобилянської в с. Кобилянка вартістю робіт 151639,20 грн з ПДВ;

- договір підряду №2 від 20.03.2021 на виконання робіт з улаштування під`їзної дороги до сільського кладовища в с. Потоки вартістю робіт 245509,20 грн з ПДВ;

- договір підряду №2 від 04.05.2020 на виконання робіт з установки огорожі біля Обеліску Слави в с. Потоки вартістю робіт 105490,00 грн з ПДВ;

- договір підряду №2 від 26.05.2020 на виконання робіт з установки огорожі біля кладовища в с. Потоки, вартість робіт 78700,00 грн з ПДВ;

- договір підряду №2 від 26.05.2020 на виконання робіт з благоустрою території біля Обеліску Слави в с. Потоки, вартість робіт 315479,00 грн з ПДВ;

- договір підряду №3 від 18.06.2020 на виконання робіт з асфальтування території біля Обеліску Слави в с. Протоки, вартість робіт 96717,60 грн з ПДВ;

- договір купівлі-продажу від 25.08.2020 на купівлю меморіального знаку з гранітного каменю, вартість 438.596,53 грн з ПДВ.

На виконання вказаних договорів платіжними дорученнями від 03.04.2020 №16, від 09.04.2020 №17, від 05.05.2020 №34, від 27.05.2020 №42 і №43, 23.06.2020 №53, від 25.08.2020 №78 і №79 СТОВ ім. Шевченка перерахувало ВК "Будсервіс" плату в загальній сумі 1.450.611,53 грн з ПДВ.

29.07.2020 відбулись збори учасників СТОВ ім. Шевченка, оформлені протоколом від 29.07.2020 №2/2020.

На порядку денному вказаних зборів стояли, серед іншого, такі питання:

Питання 3: "Про розподіл чистого прибутку Товариства, отриманого за результатами діяльності товариства за 2017-2019 роки".

Питання 4: "Про виплату дивідендів за 2017-2019 роки та визначення їх розміру".

Загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка щодо питання 3 порядку денного прийняли рішення у зв`язку зі збитками за період 2017-2019 року не проводити розподіл чистого прибутку Товариства, отриманого за результатами діяльності товариства в 2017-2019 роках.

Щодо питання 4 порядку денного загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка прийняли рішення не проводити виплату дивідендів за 2017-2019 роки, оскільки Товариство за вказаний період працювало зі збитками в сумі 353,1 тис. грн.

19.12.2020 відбулись загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка, оформлені протоколом від 19.12.2020 №3/2020.

На порядок денний поставлено наступні питання:

1. Про обрання голови та секретаря зборів.

2. Звіт виконавчого органу товариства про результати інвентаризації майна Товариства.

3. Про затвердження переліку майна, що втратило свою цінність, не бере участі в господарській діяльності та підлягає списанню з балансу Товариства.

4. Про затвердження нової редакції статуту Товариства.

5. Про визначення стратегій подальшої роботи Товариства.

6. Про затвердження Товариством комплексу проведених робіт з реставрації огорожі обеліска Слави, його облагородження та асфальтування в с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області.

7. Про затвердження Товариством комплексу проведених робіт з реставрації огорожі та під`їзної дороги до сільського кладовища в с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області.

8. Про затвердження Товариством комплексу проведених робіт з реставрації дорожнього покриття вул. О. Кобилянської, с. Кобилянка Катеринопільського району Черкаської області.

На загальних зборах учасників СТОВ ім. Шевченка, на яких були присутні учасники Товариства, які володіють в сукупності 69,5% статутного фонду, оформлених протоколом від 19.12.2020 №3/2020, прийнято рішення, зокрема:

- з питання 6: затвердити комплекс проведених робіт з реставрації огорожі Обеліска Слави, його облагородження, асфальтування та встановлення меморіального знаку в с. Потоки, Катеринопільського району, Черкаської області на суму 956277,53 грн з ПДВ згідно з договорами від 26.05.2020 №2, від 18.06.2020 №3 і від 20.08.2020 №б/н та відповідно до п. 12.2 "З" Статуту Товариства.

- з питання 7: затвердити комплекс проведених робіт з реставрації огорожі та під`їзної дороги до сільського кладовища в с. Потоки, Катеринопільського району, Черкаської області на суму 324 209,00 грн з ПДВ згідно з договорами від 20.03.2020 №2 і від 26.05.2020 №2 та відповідно до п. 12.2 "З" Статуту Товариства.

- з питання 8: затвердити комплекс проведених робіт з поточного ремонту дорожнього покриття вул. О. Кобилянської, с. Кобилянка Катеринопільського району Черкаської області, на суму 151.639,20 грн з ПДВ, згідно з договором від 20.03.2020 №1 та відповідно до п. 12.2 "З" Статуту Товариства.

Вказані рішення зачальних зборів є чинними та не скасовані у встановленому законодавством порядку.

Звертаючись з позовом у цій справі, ОСОБА_1 вважає, що саме діями ОСОБА_2 щодо укладення і виконання ним з ВК «Будсервіс» договорів підряду та купівлі-продажу СТОВ ім. Шевченка були завдані збитки в сумі 657705,80 грн.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ОСОБА_2 у відзиві на позовну вказує про відсутність протиправної поведінки як одного з обов`язкових елементів складу цивільно-правового правопорушення, необхідного для застосування такої цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків. Зокрема, ОСОБА_2 зазначає, що пам`ятник «Обеліск Слави» переданий в процесі реорганізації КСП ім. Шевченка до СТОВ ім. Шевченка як майно соціально-культурної сфери та зарахований на позабалансовий рахунок товариства. Аналогічним чином на позабалансовому рахунку Товариства обліковуються також дві дороги, в т.ч. й дорога по АДРЕСА_1 , жителі якого неодноразово просили про допомогу в її ремонті. ОСОБА_2 у поданому відзиві посилається на те, що 27.03.2020 на зборах учасників Товариства було прийнято рішення надати згоду директору СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_2. на укладення (підписання) від імені СТОВ ім. Шевченка договорів з ВК "Будсервіс" на виконання робіт з реставрації та облаштування огорожі Обеліска Слави та облаштування огорожі кладовищ с. Потоки та с. Кобилянка згідно з листом Потоківської сільської ради від вад 23.03.2020 №112/02-24. Попередня вартість робіт становила 900000,00 грн, що не перевищує 50% вартості чистих активів СТОВ ім. Шевченка станом на 31.12.2019. 19.12.2020 на зборах СТОВ ім. Шевченка було прийнято рішення, яким затверджено комплекс проведених робіт з реставрації огорожі Обеліска Слави, його облагородження, асфальтування та встановлення меморіального знаку в с. Потоки на суму 956277,53 грн згідно з договорами від 26.05.2020 №2, від 18.06.2020 №3 та від 20.08.2020 б/н та відповідно до п. 12.2 "З" статуту Товариства; затверджено комплекс проведених робіт з реставрації огорожі та під`їзної дороги до сільського кладовища в с. Потоки на суму 324209,00 грн згідно з договорами від 20.03.2020 №2 і від 26.05.2020 №2 та відповідно до п. 12.2 "З" статуту товариства; затверджено комплекс проведених робіт з поточного ремонту дорожнього покриття вул. О. Кобилянської в с. Кобилянка на суму 151639,20 грн згідно з договором від 20.03.2020 №1 та відповідно до п. 12.2 "З" статуту Товариства. ОСОБА_2 вважає, що його дії як директора СТОВ ім. Шевченка повною мірою відповідають цілям та завданням Товариства, директор жодним чином не здійснював свавільних дій, пов`язаних з безпідставним витрачанням коштів Товариства. При аналізі договорів, укладених з ВК "Будсервіс", та комплексів виконаних останнім робіт, видно, що ОСОБА_2 діяв у визначених статутом Товариства межах та виконував рішення зборів учасників Товариства від 27.03.2020.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 99 ЦК України встановлено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абз. 1 ч. 2 ст. 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом (ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Статтею 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

До компетенції загальних зборів учасників належать: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; 14) прийняття інших рішень, віднесених законом до компетенції загальних зборів учасників.

Питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону.

До виключної компетенції загальних зборів учасників статутом товариства також може бути віднесено вирішення інших питань.

Рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства. Рішення з питань, передбачених п. п. 2, 3, 13 ч. 2 ст. 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених п. п. 4, 5, 9, 10 ч. 2 ст. 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства (ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 40 зазначеного Закону визначають, що члени наглядової ради товариства та члени виконавчого органу товариства повинні діяти добросовісно і розумно в інтересах товариства. Члени наглядової ради товариства та члени виконавчого органу товариства несуть відповідальність перед товариством за збитки, заподіяні товариству їхніми винними діями або бездіяльністю. Член наглядової ради товариства, член виконавчого органу товариства звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини. Відповідальність членів виконавчого органу товариства чи членів наглядової ради товариства перед товариством відповідно є солідарною.

Відповідно до ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи (ч. 2 ст. 89 ГК України).

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 (учасник СТОВ ім. Шевченка з розміром внеску, що становить 11% статутного капіталу Товариства) вважає, що ОСОБА_2 як директор СТОВ ім. Шевченка своїми діями заподіяв Товариству збитки, про стягнення яких звернулась з позовною заявою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 54 ГПК України власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою. У разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі.

Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду;

- вину заподіювача шкоди.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України).

Отже, при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Водночас зі змісту ч. 2 ст. 1166 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Тому спростування цієї вини є процесуальним обов`язком її заподіювача.

Згідно із ч. ч. 3 та 4 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Також ч. 2 ст. 89 ГК України передбачає, що посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані:

- діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями;

- діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства;

- діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію;

- бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків;

- іншими винними діями посадової особи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.12.2018 у справі №910/21493/17 зробив висновок, що згідно з вимогами ст. 92 ЦК України особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема, директором чи генеральним директором) протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише в невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень. Аналогічні висновки зроблені і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №911/2129/17.

Наведене відповідає міжнародним Принципам корпоративного управління Організації економічного співробітництва та розвитку, які закріплюють такі основні фідуціарні обов`язки директорів підприємства, як обов`язок дбайливого ставлення (діяти добросовісно на користь розвитку підприємства, приділяючи достатньо часу, зусиль і професійних навичок управлінню ним) та обов`язок лояльності (уникати конфлікту інтересів і діяти під час ухвалення рішень щодо діяльності підприємства лише в інтересах останнього).

Головною метою фідуціарних обов`язків є необхідність забезпечення економічного розвитку підприємства, а відповідно недотримання таких базових обов`язків може призвести до завдання збитків підприємству і зобов`язання їх відшкодувати.

В постанові Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/1895/20 викладено наступні висновки:

- при застосуванні ст. 92 ЦК України потрібно оцінювати не лише формальну сторону питання - дотримання посадовою особою всіх положень законодавства, статуту, рішень загальних зборів учасників/акціонерів тощо. Адже навіть коли посадова особа формально виконала всі вимоги законодавства та установчих документів товариства, її дії (бездіяльність) можуть не бути добросовісними, розумними та вчиненими в інтересах товариства;

- вирішуючи питання відповідальності посадової особи перед юридичною особою, суд виходить з презумпції, що така посадова особа діяла в найкращих інтересах товариства; її рішення були незалежними та обґрунтованими; її фідуціарні обов`язки були виконані належним чином. Водночас спростування учасником юридичної особи (учасником позивача) відповідної презумпції за одним з критеріїв свідчить про неналежне виконання своїх фідуціарних обов`язків відповідачем. У цьому разі вже відповідач зобов`язаний довести, що він діяв в інтересах товариства;

- спричинення збитків юридичній особі її органом управління, який діяв без дотримання фідуціарних обов`язків, не завжди має наслідком власне збагачення останнього за рахунок вчинених правочинів, які можуть бути вчинені в економічних інтересах юридичної особи, бенефіціарним власником якої є особа, що вчинила цей правочин;

- господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво), і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (ст. 3). Отже, однією з ознак такої діяльності законодавець визначає її спрямованість на отримання певного економічного зиску. Виходячи із вказаного визначення господарської діяльності та розуміння економічної доцільності, можна дійти висновку, що економічний ефект передбачає отримання доходу, зокрема у формі приросту (збереження) активів та/або їх вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Як встановлено вище, 27.03.2021 загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка, на які прибули учасники, що в сукупності володіють 69,5% статутного фонду, одноголосно прийняли оформлене протоколом від 27.03.2020 №б/н рішення надати згоду директору СТОВ ім. Шевченка ОСОБА_2. на укладення (підписання) від імені СТОВ ім. Шевченка договорів з ВК "Будсервіс" на виконання робіт з реставрації та огорожі Обеліска Слави та огорожі кладовищ с. Потоки та с. Кобилянка; попередня вартість всіх робіт становить близько 900 000,00 грн, що не перевищує 50% вартості чистих активів СТОВ ім. Шевченка станом на 31.12.2019.

В подальшому загальні збори учасників СТОВ ім. Шевченка прийняли оформлене протоколом від 19.12.2020 №3/2020 рішення, яким затвердили комплекс проведених робіт з реставрації огорожі Обеліска Слави, його облагородження, асфальтування та встановлення меморіального знаку в с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області на суму 956.277,53 грн з ПДВ згідно з договорами від 26.05.2020 №2, від 18.06.2020 №3 і від 20.08.2020 №б/н та відповідно до п. 12.2 "З" Статуту Товариства; затвердили комплекс проведених робіт з реставрації огорожі та під`їзної дороги до сільського кладовища в с. Потоки Катеринопільського району Черкаської області на суму 324.209,00 грн з ПДВ згідно з договорами від 20.03.2020 №2 і від 26.05.2020 №2 та відповідно до п. 12.2 "З" Статуту Товариства; затвердили комплекс проведених робіт з поточного ремонту дорожнього покриття вул. О. Кобилянської, с. Кобилянка Катеринопільського району Черкаської області, на суму 151.639,20 грн з ПДВ, згідно з договором від 20.03.2020 №1 та відповідно до п. 12.2 "З" Статуту Товариства.

Колегія суддів також враховує, що учасник, який звернувся до суду з позовом в порядку ст. 54 ГПК України, є правонаступником (спадкоємцем) ОСОБА_5 - учасника СТОВ ім. Шевченка з розміром внеску до статутного фонду, що становить 11%, а рішення на загальних зборах було одноголосно прийнято учасниками, що в сукупності володіють 69,5% статутного фонду, що свідчить про існування розбіжностей між волею і волевиявленням позивача та волею і волевиявленням інших учасників Товариства, однак не є свідченням неправомірності дій директора, вчинених на виконання рішення загальних зборів.

При цьому колегія суддів відзначає, що ОСОБА_1 вказуючи, що вона є правонаступником (спадкоємцем) ОСОБА_5 - учасника СТОВ ім. Шевченка з розміром внеску до статутного фонду, що становить 11%, надає на підтвердження цієї обставини свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за №385 від 20.05.2020) та витяг є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів враховує, що згідно з п. 5.8 Статуту інші особи, а також правонаступники та спадкоємці засновників, що вийшли з Товариства, можуть вступити в Товариство за згодою зборів засновників Товариства. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вступ ОСОБА_1 до Товариство з дотриманням положень п. 5.8 Статуту.

Водночас колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства. У разі смерті, оголошення судом безвісно відсутнім або померлим учасника - фізичної особи чи припинення учасника - юридичної особи, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, та якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до товариства відповідно до закону, товариство може виключити учасника з товариства. Таке рішення приймається без врахування голосів учасника, який виключається.

Крім того ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не передбачає надання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю про прийняття до складу учасників товариства для реєстрації учасником спадкоємця частки.

З урахуванням викладеного, а також витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 стала учасником СТОВ ім. Шевченка (хоча матеріали справи містять протирічливу інформацію стосовно того, що товариство про це обізнане).

Разом з тим наданий позивачем витяг є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань не визначає точної дати, з якої позивачка була зареєстрована учасником СТОВ ім. Шевченка.

Поряд з тим, вказуючи про завдання ОСОБА_2 збитків, ОСОБА_1 зазначає, що протягом 2000-2017 років Товариство вело прибуткову господарську діяльність та отримувало чистий дохід, відповідно мали б виплачуватись дивіденди.

ОСОБА_5 помер у 2007 році, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 отримала 20.05.2020.

Таким чином, в період з 2000 року по 2007 рік ОСОБА_1 не була учасником СТОВ ім. Шевченка, оскільки ним був ОСОБА_5 , а в період з 2007 по 2017 ОСОБА_1 не була учасником Товариства, оскільки не була визнана у встановленому порядку спадкоємицею ОСОБА_5 за законом.

Щодо періоду 2018-2019 року ОСОБА_1 у поданій позовній заяві не вказує про прибутковість або збитковість діяльності Товариства.

29.07.2020 відбулись збори учасників Товариства та в порядок денний яких на вимогу ОСОБА_1 були включені питання про розподіл чистого прибутку Товариства, отриманого за результатами діяльності Товариства за 2017-2019 роки та про виплату дивідендів. У зазначених зборах взяв участь повноважний представник позивачки ОСОБА_6 .

Рішенням зборів (протокол від 29.07.2020) відмовлено у виплаті дивідендів за 2017-2019 роки, оскільки, як виявилось, Товариство мало збиток у цей період. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 голосував проти такого рішення.

Разом з тим колегія суддів знову відзначає, що ОСОБА_1 могла стати учасником товариства не раніше 20.05.2020 (дата видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом і, можливо, дата реєстрації позивачки учасником товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань), а отже не могла претендувати на виплату дивідендів за період, коли вона не була учасником товариства.

ОСОБА_1 вважає, що кошти Товариства можуть бути витрачені виключно з метою здійснення господарської (статутної) діяльності (придбання ТМЦ, основних засобів, запчастин, насіння, ЗЗР, ПММ тощо), на розвиток та підвищення продуктивності Товариства у виробництві сільськогосподарської продукції, виплату дивідендів учасникам Товариства, тобто на підприємницькі цілі.

Водночас у матеріалах справи відсутні матеріали, які свідчили б про обставини збиткової діяльності товариства у 2020 році, тобто в році, коли позивачка стала учасником товариства, так само як відсутні і відповідні звітні документи (в т.ч. звіт про фінансову діяльність Товариства за 2020 рік).

Апеляційний суд також відзначає, що угоди, на які посилається позивачка, спрямовані на підтримку територіальної громади, де знаходиться товариство. Укладенням і виконанням цих договорів СТОВ ім. Шевченка виконало певну позитивну соціальну (благодійну) функцію. Доказів того, що такі угоди були укладені з якихось суто корисливих мотивів директора товариства, спрямованих, наприклад, на незаконний перерозподіл коштів товариства на користь директора чи інших осіб через укладення фіктивних чи удаваних правочинів тощо, матеріали справи не містять.

Враховуючи встановлені у справі обставини у сукупності та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не довела у встановленому чинним законодавством порядку належними доказами протиправності поведінки ОСОБА_2 , оскільки дії останнього з укладення і виконання вказаних вище договорів підряду та купівлі-продажу вчинялись на виконання рішень загальних зборів Товариства, якими було надано згоду на вчинення таких дій, а також їх затверджено.

Колегія суддів також бере до уваги положення п. 12.1 Статуту згідно з яким вищим органом Товариства є збори засновників.

Наведеним також спростовуються твердження ОСОБА_1 , що уклавши вказані договори, ОСОБА_2 діяв незаконно, нерозумно, недобросовісно, не в інтересах Товариства, з грубим перевищенням своїх повноважень, що в свою чергу призвело до збитків.

Щодо посилань ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на судову практику Верховного Суду колегія суддів зазначає, що обставини у цій справі та у справах, на які постанови у яких посилається апелянт, не є подібними.

У мотивувальній частині рішення, відмовивши у задоволенні у задоволенні вимог позову, господарський суд першої інстанції зазначив, що за подання позову ОСОБА_1 сплатила 9865,60 грн судового збору, який відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивача.

Водночас у резолютивній частині прийнятого рішення господарський суд першої інстанції поклав судові витрати на відповідача.

За визначенням ст. 126 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України).

Дійшовши у мотивувальній частині рішення правомірного висновку про покладення судового збору за подання позовної заяви на позивача, господарський суд у резолютивній частині помилково поклав його (судовий збір) на відповідача.

За наведених підстав резолютивна частина рішення господарського суду підлягає зміні, судовий збір за подання позову в сумі 9 865,60 грн покладається на позивача.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. ч. 1, 2, 4 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про зміну резолютивної частини рішення місцевого господарського суду в частині розподілу судового збору за подання позовної заяви, в іншій частині рішення має бути залишено без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 змінити в частині розподілу судового збору.

Викласти абзац 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 в наступній редакції:

«Судовий збір за подання позову в сумі 9865,60 грн покласти на позивача.».

В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 у справі №925/1520/20 залишити без змін.

Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1520/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.11.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак