ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
11.11.2021 Справа № 905/2120/21
про стягнення 543.302,24 грн.
суддя Наталія ВЕЛИЧКО
(Величко Н.В.)
Товариство з обмеженою відповідальністю "Мерідіан - Алчевськ" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною завою №19-11 від 03.11.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ІНЖИНІРІНГ" заборгованості за договором субпідряду №1133/17 від 10.02.2017 основного боргу у розмірі 462.241,09 грн., пеню у розмірі 48.022,41 грн., 3% річних у розмірі 9498,00 грн., інфляційні збільшення боргу 23.540,74 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 15.000,00 грн., та судовий збір у розмірі 8374,53 грн.
Матеріалам заяви присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/2120/21. За наслідками автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали заяви передано на розгляд судді Величко Н.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2021).
Розглянувши матеріали позовної заяви з додатками, суд дійшов висновку що подані матеріали відносяться до юрисдикції та підсудні господарського суду, але є не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.
Згідно ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з ч.ч.2, 4 ст.91 цього Кодексу письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Конституції України держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України.
Згідно ч. 3, 4 ст. 10 Конституції України держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", що набрав чинності 16.07.2019, встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.
Відповідно до ч. 4, 5 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.
Згідно з ч. 6, 7 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" навмисне спотворення української мови в офіційних документах і текстах, зокрема навмисне застосування її з порушенням вимог українського правопису і стандартів державної мови, а також створення перешкод та обмежень у застосуванні української мови тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.
Відповідно до ч. 8 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.
Частиною 1, частиною 6 ст. 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" визначено, що мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.
Суд вважає за необхідне зазначити, що заявником було частково надано до позовної заяви документи на російській мові без перекладу на українську мову, посвідченого у встановленому порядку.
Згідно з ст. 79 Закону України "Про нотаріат" від 02 вересня 1993 року, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.
Отже, заявник мав подати до суду засвідчені нотаріально копії документів з офіційним перекладом з російської мови на українську мову.
Відповідно до пункту 7 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставленням підпису та печатки нотаріуса.
Отже, в даному випадку заявник мав подати до суду прошиту та засвідчену нотаріально копію: договору субпідряду №1133/17 від 10.02.2017 з усіма додатками до нього (з офіційним перекладом з російської мови на українську мову).
Крім цього, відповідно до п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Як вбачається із розрахунку позовних вимог, доданого до позовної заяви, позовні вимоги становлять 543.302,24 грн., з яких: основний борг у розмірі 462.241,09 грн., пеня у розмірі 48.022,41 грн., 3% річних у розмірі 9498,00 грн., інфляційні збільшення боргу 23.540,74 грн.
Проте обґрунтованого розрахунку на суму основного боргу вказаного у позовній заяві у розмірі 462.241,09 грн. до суду не додано.
Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на те, що позивачем не дотримано вимог ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи, що приписи ст.174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд залишає позовну заяву без руху з встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
Керуючись, ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мерідіан - Алчевськ" №19-11 від 03.11.2021 - залишити без руху.
2. Встановити десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до канцелярії суду:
- засвідчені нотаріально копії документів з офіційним перекладом з російської мови на українську мову, про які зазначено в даній ухвалі (договору субпідряду №1133/17 від 10.02.2017 з усіма додатками до нього).
- розрахунок розміру основного боргу за кожним спірним актом окремо, з посилання на конкретні документи первинного обліку (розрахункові документи), що підтверджують розмір боргу за такими актами виконаних робіт.
3. Роз`яснити позивачу, що у разі усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
4. Ухвала набрала законної сили 11.11.2021 і оскарженню не підлягає.
Суддя Наталія ВЕЛИЧКО
(Н.В. Величко)