РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2021Справа №910/13884/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані"

про стягнення 47 708,25 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" про стягнення 47 708,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" вказує, що ним було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" згідно Договору №PS00/03-01/02-01196 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 03.07.2020 послуги вартістю 75 000,00 грн. з проведення комплексної перевірки за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 ведення бухгалтерського та податкового обліку, в той час як відповідачем було оплачено вказані послуги частково, а саме - у розмірі 35 000,00 грн., у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 40 000,00 грн.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої за період з 04.09.2020 по 03.03.2021 пені у розмірі 2 389,20 грн., а також нарахованих за період з 04.09.2020 по 15.08.2021 інфляційних втрат у розмірі 4 181,52 грн. та 3% річних у розмірі 1 137,53 грн.

У змісті позовної заяви викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" очікує понести витрати, пов`язані із розглядом даної справи, на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 відкрито провадження у справі №910/13884/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 31.08.2021 була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" на електронну адресу - , вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та була вручена відповідачу 31.08.2021, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставку електронного листа.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на наведені приписи закону, суд приходить до висновку, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронна адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" - є офіційною електронною адресою позивача у розумінні законодавства, в тому числі Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" ухвала суду від 31.08.2021 була доставлена на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" - 31.08.2021 о 16 год. 09 хв.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 п. 5 ч. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у відповідності до господарського процесуального закону ухвала суду від 31.08.2021 є такою, що вручена відповідачу 31.08.2021.

Відповідно до пункту 17.1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Порядок набрання чинності положеннями закону (в даному випадку - окремими нормами Господарського процесуального кодексу України) визначений у статті 94 Конституції України, згідно якої закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Абзацом другим пункту 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Тобто, п. 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України визначено порядок набрання чинності окремими нормами Господарського процесуального кодексу України - публікації оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" №229 (6984) 01.12.2018.

Відтак, з дня публікації Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" №229 (6984) 01.12.2018 відповідного оголошення почав свій перебіг 90-денний строк до дати набрання чинності окремими нормами Господарського процесуального кодексу України.

Варто відзначити, що ані Господарський процесуальний кодекс України, ані інший закон не передбачає ні можливості, ні процедури, за якою можна нівелювати (зупинити, перервати) перебіг строку набрання чинності нормами закону (окрім як шляхом прийняття іншого закону), який в даному випадку почав свій перебіг з дати вчинення визначеної абзацом третім пункту 17.16 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дії - публікації оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що норми Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено право та можливість суду направляти учасникам судового процесу процесуальні документи засобами електронного зв`язку (зокрема, шляхом направлення електронного листа на повідомлену учасником справи його електронну адресу), набрали чинності, тому доставка на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" (яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) ухвали суду від 31.08.2021 є належним в розумінні Господарського процесуального кодексу України повідомленням відповідача про розгляд справи №910/13884/21 та встановлені судом строки на подання заяв по суті спору.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду (у постановах від 03.06.2021 у справі №9901/82/21, від 08.07.2021 у справі №9901/75/21) та Верховний Суд (у постановах від 06.08.2019 у справі №2340/4648/18, від 22.08.2019 у справі №520/20958/18, від 10.09.2019 у справі №640/1374/19, від 21.09.2019 у справі №910/12245/19, від 17.06.2020 у справі №910/8423/19, від 28.04.2021 у справі №909/995/19 (909/260/20) неодноразово посилались на те, що альтернативною формою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи за допомогою використання сервісу "Електронний суд".

В свою чергу, сервіс "Електронний суд" передбачає не лише можливість учасника справи подавати до суду документи в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом, а й направлення судом процесуальних рішень в електронній формі після їх скріпленням електронним підписом судді.

При цьому, програма "Діловодство спеціалізованого суду" передбачає не лише можливість автоматичного направлення на електронні адреси учасників справи процесуальних рішень по справі після їх підписання електронним цифровим підписом судді, а й автоматичне формування довідки про доставку електронного листа з відповідним процесуальним рішенням на електронну адресу учасника справи (при цьому, відомості у програмі "Діловодство спеціалізованого суду" містяться не лише щодо дати доставки, а й щодо часу доставки такого електронного листа).

В даному випадку, ухвала суду від 31.08.2021 про відкриття провадження у справі №910/13884/21 була надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" через сервіс "Електронний суд" після її скріплення власним електронним підписом судді на електронну адресу відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - , а відтак є належним повідомленням учасника справи про розгляд справи №910/13884/21 та встановлені судом строки на подання заяв по суті спору як в розумінні Господарського процесуального кодексу України, так і в світлі практики Верховного Суду.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/13884/21 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" повинне було подати відзив на позов у строк до 15.09.2021 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

03.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" (клієнт) укладено договір №PS00/03-01/02-01196 про надання інформаційно-консультаційних послуг (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого виконавець зобов`язався за замовленням клієнта надати інформаційно-консультаційні послуги, а клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язався прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

Послуги, що надаються по цьому договору, полягають у проведенні виконавцем комплексної перевірки за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 ведення клієнтом бухгалтерського та податкового обліку, правильності відображення господарських операцій в обліку, повноти та своєчасності подання податкової звітності, реєстрації податкових накладних (п. 1.2 Договору).

Строк проведення перевірки та передачі виконавцем клієнту звіту про результати її проведення не пізніше 13.03.2020 (п. 1.3 Договору).

У пункті 2.4 Договору зазначено, що як результат проведення перевірки виконавець не пізніше вказаної в п. 1.3 Договору дати надає клієнту письмовий звіт про результати проведення перевірки. Звіт про результати проведення перевірки має містити об`єктивну оцінку відображення в обліку та звітності діяльності клієнта, а також деталізовані відомості щодо виявлених порушень та (або) невідповідностей ведення бухгалтерського обліку вимогам законодавства України (за наявності).

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що разом з передачею звіту про результати проведення перевірки виконавець надає клієнту для підписання акт приймання-передачі наданих послуг. Клієнт зобов`язаний підписати акт приймання-передачі наданих послуг та передати підписаний примірник акту виконавцю не пізніше 5 робочих днів з моменту його отримання або протягом того ж часу надати виконавцю мотивовану відмову від підписання акту з вказівкою недоліків у результатах наданих послуг (звіті проведення перевірки) та бажаних строків їх усунення. Якщо клієнт протягом зазначеного строку не передав виконавцю примірник підписаного акту або свої письмові зауваження, послуги, зазначені в акті, вважаються наданими в повному обсязі та підлягають оплаті відповідно до вказаних в цьому договорі умов.

Згідно п. 4.1 Договору загальна вартість послуг по цьому договору визначається в акті приймання-передачі наданих послуг виходячи з кількості робочих годин працівників виконавця, витрачених на проведення перевірки з розрахунку 750,00 грн. за одну годину роботи спеціаліста виконавця в офісі клієнта.

Незалежно від кількості робочих годин, вартість послуг виконавця, наданих за цим договором, не може бути меншою за 50 000,00 грн. (п. 4.2 Договору).

Відповідно п. 4.3 Договору у випадку якщо за результатами надання послуг вартість витрачених робочих годин виконавця перевищуватиме мінімальну вартість послуг, зазначену в п. 4.2 Договору, виконавець в акті приймання-передачі наданих послуг повинен вказати кількість таких годин.

У пункті 4.4 Договору сторонами погоджено, що оплата послуг виконавця проводиться клієнтом в наступному порядку:

- аванс в сумі 35 000,00 грн. клієнт сплачує протягом 3 робочих днів з дати отримання відповідного рахунку-фактури від виконавця;

- решту вартості послуг, зазначену в акті приймання-передачі наданих послуг, клієнт виплачує виконавцю не пізніше 5 робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх, передбачених договором, зобов`язань (п. 10.1 Договору).

Позивач стверджує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором було надано, а відповідачем прийнято послуги загальною вартістю 75 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" заборгованості з оплати наданих позивачем згідно Договору №PS00/03-01/02-01196 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 03.07.2020 послуг у розмірі 40 000,00 грн. Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої за період з 04.09.2020 по 03.03.2021 пені у розмірі 2 389,20 грн., а також нарахованих за період з 04.09.2020 по 15.08.2021 інфляційних втрат у розмірі 4 181,52 грн. та 3% річних у розмірі 1 137,53 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175, 306, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 901, 908, 909 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем долучено до позовної заяви акт приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2020 на суму 75 000,00 грн., у відповідності до якого Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" було надано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" прийнято в повному обсязі інформаційно-консультаційні послуги, а саме: проведення комплексної перевірки за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 (перевірка ведення бухгалтерського та податкового обліку, правильності відображення господарських операцій в обліку, повноти та своєчасності подання податкової звітності, реєстрації податкових накладних).

У пункті 2 акту приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2020 зазначено, що за цим актом виконавець передає, а замовник приймає надані послуги на суму - 75 000,00 грн. без ПДВ.

При цьому, згідно п. 3 акту приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2020 замовник жодних претензій щодо обсягу консультаційних послуг, якості їх надання та вартості немає.

Вказаний акт приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2020 підписаний представниками без зауважень щодо обсягу, вартості та якості наданих послуг та скріплений печатками сторін, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" було належним чином виконано свої зобов`язання за Договором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" Товариству з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" згідно Договору послуг загальною вартістю 75 000,00 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 4.4 Договору сторонами погоджено, що оплата послуг виконавця проводиться клієнтом в наступному порядку:

- аванс в сумі 35 000,00 грн. клієнт сплачує протягом 3 робочих днів з дати отримання відповідного рахунку-фактури від виконавця;

- решту вартості послуг, зазначену в акті приймання-передачі наданих послуг, клієнт виплачує виконавцю не пізніше 5 робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Позивач стверджує, а у суду відсутні обґрунтовані сумніви з приводу правдивості таких тверджень, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" було виконано свій обов`язок за Договором з приводу сплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" авансу у розмірі 35 000,00 грн.

Відтак, у відповідності до п. 4.4 Договору та враховуючи дату підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг - 27.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" повинне було оплатити надані позивачем послуги в повному обсязі (у розмірі 40 000,00 грн.) до 03.09.2020 включно.

Матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів сплати на користь позивача суми коштів у розмірі 40 000,00 грн. в якості повної оплати наданих згідно Договору послуг.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними положеннями господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" перед позивачем заборгованості з оплати наданих послуг у розмірі 40 000,00 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 40 000,00 грн. станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" у розмірі 40 000,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нарахованої за період з 04.09.2020 по 03.03.2021 пені у розмірі 2 389,20 грн., а також нарахованих за період з 04.09.2020 по 15.08.2021 інфляційних втрат у розмірі 4 181,52 грн. та 3% річних у розмірі 1 137,53 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого грошового зобов`язання з оплати одержаних послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат з врахуванням визначеного позивачем періоду їх нарахування: для інфляційних втрат - з 04.09.2020 по 31.07.2021, для 3% річних - з 04.09.2020 по 15.08.2021, у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд прийшов до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" 3% річних у розмірі 1 136,47 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 181,51 грн.

В іншій частині заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 1,06 грн. та інфляційні втрати у розмірі 0,01 грн. розраховані невірно, зокрема, з тих підстав, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" не враховано, що 2020 рік є високосним, а тому 3% річних повинні обраховуватись виходячи із 366 днів, в той час як позивачем здійснено відповідний розрахунок виходячи із 365 днів (що вбачається із викладеного у змісті позовної заяви розрахунку).

Щодо заявленої до стягнення пені у розмірі 2 389,20 грн., нарахованої за період з 04.09.2020 по 03.03.2021, то суд зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування наявності правових підстав для нарахування пені посилається на ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України, ст. 549 Цивільного кодексу та Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Положення частини шостої статті 231 Господарського кодексу України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 Господарського кодексу України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Разом з тим, за частиною другою статті 343 Господарського кодексу України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Велика Палата Верховного Суду (зокрема, у постанові від 10.12.2019 у справі №904/4156/18) та Верховний Суд (зокрема, у постанові від 11.03.2020 у справі №910/5587/19) неодноразово зазначали, що за змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Між тим, частина шоста статті 231 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", на які посилається позивач на обґрунтування розміру нарахованої пені, не встановлюють розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначають певний спосіб її формування (у відсотковому відношенні, розмір відсотків визначається через облікову ставку Національного банку України), а відтак не можуть бути застосовані у даному випадку як законна підстава для визначення розміру стягуваної пені.

В той же час, законодавством не передбачено, а сторонами не погоджувалось у Договорі умов, якими встановлюється розмір нарахування пені за невиконання клієнтом своїх грошових зобов`язань з оплати наданих виконавцем послуг, а відтак відсутні підстави для застосування до відповідача такої міри відповідальності як договірна санкція за відсутності конкретно визначеного її розміру в договорі та законі.

З огляду на наведене, суд відмовляє позивачу в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача пені.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" підлягає стягненню борг у розмірі 40 000,00 грн., 3% річних у розмірі 1 136,47 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 181,51 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 79, 86, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ді Ай Кампані" (04116, м. Київ, вул. Старо-Київська, буд. 10-Г; ідентифікаційний код 37770359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Прадіс" (03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 1 Б, офіс 8; ідентифікаційний код 38260630) суму боргу у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1 136 (одну тисячу сто тридцять шість) грн. 47 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 181 (чотири тисячі сто вісімдесят одну) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 2 156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) грн. 27 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 17.11.2021.

Суддя Р.В. Бойко