ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року м.Дніпро Справа № 908/1455/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів : Іванов О.Г., Березкіна О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2021р., ухвалене суддею Гороховим І.С. , повний текст якого складений 30.08.2021р. у справі № 908/1455/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр Енерго", 69120, м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 29-а, кв. 37

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр Енерго" з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення інфляційних втрат у сумі 136 920,76 грн. та 3% річних у сумі 50 265,48 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.08.2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Спектр Енерго" 3% річних у сумі 50 128,00 грн. , інфляційні нарахування в сумі 136 471,38 грн., судовий збір у розмірі 2798,89 грн.

У задоволені позову в частині стягнення 3% річних у сумі 137,48 грн. та інфляційних втрат у розмірі 449,38 грн., відмовлено.

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю та законністю вимог позивача. Зменшуючи суму 3% річних та інфляційних втрат , суд керувався помилкою в розрахунках.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- Зобов`язання з оплати частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ виникло з 16.02.2020, 06.03.2020, 17.03.2020 (дати отримання відповідачем податкових накладних на поставлену по договору продукцію).

- Строк оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ сторонами в Договорі не встановлений, а отже визначається вимогою Позивача. Належних та допустимих доказів на підтвердження направлення вимоги про сплату частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ за Договором Позивачем не надано. Отже, строк оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ- 306 600,00 грн не настав, а обов`язок Відповідача з оплати частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ не набув характеру прострочення, що виключає можливість кваліфікувати дії останнього, як порушення виконання зобов`язання.

- Суд не врахував, що Позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних витрат: - неправильно визначені строки виконання зобов`язання з оплати продукції; - не було враховано, що обов`язок ВП ЗАЕС з оплати частини вартості товару у розмірі оплати ПДВ не набув характеру прострочення, що виключає кваліфікацію його поведінки як порушення зобов`язання, та, відповідно, можливість нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму ПДВ за Договором - 306 600,00 грн.; - не доведено факту порушення ВП ЗАЕС грошового зобов`язання на суму, зазначену у позові - 1 839 600,00 грн.

- Судом неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: не застосований закон, який підлягав застосуванню (ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628, ст. 629, ч. 2 ст. 530, ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 193 ГК України) та застосований закон, який не підлягав застосуванню (ст. 201 ПК України).

Просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2021р та прийняти нове про відмову в позові в повному обсязі.

Відзив позивача на адресу суду не надходив.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2021 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач), суддів Березкіна О.В., Іванов О.Г.), відкрито апеляційне провадження у справі 908/1455/21. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 05.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр Енерго" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець) підписано договір поставки продукції № 639(6)19УК/53-121-01-19-08897.

За умовами вказаного договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію перелік якої визначено у п. 1 договору на загальну суму 1 839 600,00 грн., без ПДВ 1 533 000,00 грн., ПДВ 306 600,00 грн.

Строк поставки товару грудень 2019 року, п. 1.2 договору.

За умовами пункту 3.2 договору, розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту постачання продукції. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Відповідно до п. 4.5 договору, постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронні адреси покупця та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Пунктом 10.2 договору встановлено, що цей договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним за підставами, передбачених законом України.

У період часу з 31.01.2020 по 21.02.2020 позивач поставив на адресу відповідача продукцію про що складено видаткові накладні: № 1 від 31.01.2020 на суму 123 986,40 грн.; № 2 від 31.01.2020 на суму 251 472,00 грн.; № 3 від 31.01.2020 на суму 257 700,00 грн.; № 4 від 04.02.2020 на суму 97 204,80 грн., № 5 від 05.02.2020 на суму 385 620,00 грн.; № 6 від 05.02.2020 на суму 17 251,20 грн.; № 7 від 05.02.2020 на суму 201 276,00 грн.; № 8 від 06.02.2020 на суму 56 100,00 грн.; № 9 від 12.02.2020 на суму 121 392,00 грн.; № 10 від 12.02.2020 на суму 196 442,40 грн.; № 11 від 17.02.2020 на суму 23 227,20 грн.; № 12 від 21.02.2020 на суму 107 928,00 грн.

Постачальником оформлені податкові накладні щодо наведених господарських операцій, а саме: податкова накладна № 1 від 31.01.2020 сума ПДВ 42 950,00 грн., реєстраційний номер в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) № ; № 2 від 31.01.2020 сума ПДВ 41 912,00 грн. реєстраційний номер в ЄРПН ; № 3 від 31.01.2020 на суму ПДВ 42 950,00 грн. реєстраційний номер в ЄРПН № ; № 4 від 04.02.2020 на суму ПДВ 16 200,80 грн. реєстраційний номер в ЄРПН № ; № 5 від 05.02.2020 сума ПДВ № 64 270,00 грн. реєстраційний номер в ЄРПН ; № 6 від 05.02.2020 сума ПДВ 2875,20 грн. реєстраційний в ЄРПН ; № 7 від 05.02.2020 сума ПДВ 33 546,00 грн. реєстраційний в ЄРПН ; № 8 від 06.02.2020 на суму ПДВ 9350,00 грн. реєстраційний номер в ЄРПН ; № 9 від 12.02.2020 сума ПДВ 20 232,00 грн. реєстраційний номер в ЄРПН ; № 10 від 12.02.2020 сума ПДВ 32 740,40 грн. реєстраційний номер в ЄРПН ; № 11 від 17.02.2020 сума ПДВ 3871,20 грн. реєстраційний номер в ЄРПН ; № 12 від 21.02.2020 сума ПДВ 17 988,00 грн. реєстраційний номер в ЄРПН . Сума ПДВ загалом становить 306 600,00 грн.

Позивачем податкові накладні 16.02.2020, 06.03.2020, 17.03.2020 були надіслані відповідачу на електронну адресу .

Відповідачем оплата за товар у сумі 1 839 600,00 грн. була здійснена 19.02.2021.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою за отриману продукцію позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 50 265,48 грн. за загальний період з 16.03.2020 по 18.02.2021, інфляційні втрати у сумі 136 920,76 грн. за період з березня 2020 року по січень 2021 року.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дана норма надає позивачу право вимагати від відповідача сплатити 3% річних та інфляційні з дня прострочення до дня оплати, що й було зроблено позивачем.

При цьому господарський суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем, правильно дійшов висновку неврахування при настанні строку виконання зобов?язання з оплати вихідних днів, у зв?язку з чим здійснив перерахунок, з яким погоджується апеляційна інстанція.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони не приймаються судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1, 2 ст.251, ст.252 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже законодавцем встановлено, що оплата поставленого товару повинна здійснюватись покупцем після його прийняття (прийняття товаророзпорядчих документів) або в строк установлений договором, який може визначатися лише роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. При цьому імперативно встановлено обов?язок покупця сплатити повну ціну товару.

Встановлення сторонами в договорі оплати частини товару в розмірі суми ПДВ після отримання від постачальника електронної податкової накладної суперечить вищезазначеним нормам, оскільки вказівка на подію - отримання податкової накладної, є терміном, а не строком. І відповідно до умов договору та вимог ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити повну ціну товару.

Крім того, колегія суддів зауважує, що на продавця відповідно до ст.662 ЦК України покладено обов`язок передати разом з товаром документи, що підлягають передачі разом з товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. І у разі не передання цих документів покупець згідно ч.2 ст.666 ЦК України, має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Оскільки пунктом 4.3. договору сторони передбачили передачу разом з товаром і документів, серед яких зазначена податкова накладна, то ненадання позивачем разом з товаром податкової накладної давало право відповідачу відмовитися від договору та повернути товар, чого останнім не було зроблено

У зв`язку з наведеним колегія зазначає, що нездійснення відповідачем повної оплати товару протягом 45 календарних днів з дня поставки товару є порушенням з його боку зобов`язання.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду слід залишити без змін.

Судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2021р. у справі № 908/1455/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

.