ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/2434/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Хімагроторг»

20101, Черкаська обл., смт Маньківка, вул. Патона, буд. 3,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заруддя-Агро»

07211, Київська обл., с. Мусійки, вул. Центральна, буд. 145,

про стягнення заборгованості.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 2444/21 від 16.08.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Хімагроторг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заруддя-Агро» про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.09.2021 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

встановив:

1. Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуг № 19.04.21 від 19.04.2021.

2. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Хімагротторг»

На виконання умов Договору позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на суму 484950,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 80 від 22.04.2021 на суму 484950,50 грн., актами надання послуг від 29.04.2021 на суму 284080,00 грн., від 08.05.2021 на суму 108120,00 грн., від 11.05.2021 на суму 92750,00 грн., проте, відповідач частково розрахувався за надані послуги на суму 149990,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 729 від 07.05.2021, тобто, станом на дату звернення з позовом до суду, розмір заборгованості складає 334960,00 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 по 13.05.2021.

За порушення строків оплати, позивачем на підставі пункту 5.3. Договору нарахований штраф у розмірі 20%.

11.06.2021 на адресу відповідача направлено претензію з вимогою сплатити грошові кошти, яка отримана уповноваженим представником відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення, проте, залишена без реагування.

3. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Заруддя-Агро»

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контррозрахунку суми заборгованості суду не надав, про розгляд справи щодо нього у господарському суді судом направлена ухвала на його належну адресу: 07211, Київська обл., с. Мусійки, вул. Центральна, буд. 145, що встановлена судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до трекінгу відстеження поштового відправлення № 765 з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" у мережі Інтернет відповідачем отримано ухвалу суду 22.09.2021.

З огляду на вказані положення чинного законодавства та обставини отримання відповідачем ухвали суду, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Хімагротторг» (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Заруддя-Агро» (далі - відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг № 19.04.21 від 19.04.2021 (далі - Договір), згідно з яким виконавець зобов`язується виконати роботи по внесенню аміаку рідкого ГОСТ6221-90 марки Б спеціалізованою технікою на земельних ділянках замовника, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1. Договору загальна вартість робіт по договору складає 742000,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору сторони дійшли згоди, що загальна вартість робіт може коригуватись в більшу або меншу сторону в залежності від остаточного розміру земельної ділянки та відповідно обсягу робіт, які фактично будуть виконані виконавцем за цим договором.

Загальна вартість робіт, які фактично були виконані виконавцем за Договором, фіксується сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з пунктом 2.4. Договору замовник на підставі виставленого рахункуфактури виконавця, перераховує на поточний рахунок виконавця вартість робіт, вказану у пункті 2.1. цього договору у наступному порядку та строки: 100% вартості від суми договору протягом одного банківського дня з моменту отримання рахунку від виконавця та/або поставки техніки виконавцем, як платіж, що забезпечує виконання роботи.

Відповідно до пункту 5.3. Договору у разі прострочення виконання обов`язку, встановленого пунктом 2.4. цього Договору, замовник сплачує на користь виконавця штраф у розмірі 20% від суми договору.

Пунктом 6.4. Договору визначено, що договір укладений у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині виконання сторонами прийнятих на себе за договором зобов`язань до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на суму 484950,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 80 від 22.04.2021 на суму 484950,50 грн., актами надання послуг від 29.04.2021 на суму 284080,00 грн., від 08.05.2021 на суму 108120,00 грн., від 11.05.2021 на суму 92750,00 грн., проте, відповідач частково розрахувався за надані послуги на суму 149990,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 729 від 07.05.2021, тобто, станом на дату звернення з позовом до суду, розмір заборгованості складає 334960,00 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 по 13.05.2021.

Отже, долученими до матеріалів справи документами підтверджується наявність у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 334960,00 грн., строк оплати якої настав.

Крім того, за порушення строків оплати, позивачем, на підставі пункту 5.3. Договору правомірно нарахований штраф у розмірі 96990,00 грн.

За результатом перевірки розрахунку штрафних санкцій, суд відзначає, що він арифметично вірний.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов (вх. № 2444/21 від 16.08.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Хімагроторг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заруддя-Агро» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Заруддя-Агро» (07211, Київська обл., с. Мусійки, вул. Центральна, буд. 145, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Хімагроторг» (20101, Черкаська обл., смт Маньківка, вул. Патона, буд. 3, ) 334960,00 грн. (триста тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят гривень) основного боргу, 96990,00 грн. (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень) штрафу, 6479,50 грн. (шість тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.11.2021.

Суддя С.О. Саванчук