ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" листопада 2021 р. Cправа № 902/774/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши заяву позивача - ОСОБА_1 б/н від 09.11.2021 (вх. № 01-47/13/2021 від 09.11.2021) про відвід судді Матвійчука В.В. у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка"

про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Матвійчук В.В.) перебуває справа № 902/774/20 за позовною заявю ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справі № 902/774/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.09.2020 року.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року відкладено підготовче засідання у даній справі на 20.10.2020 року.

Разом з тим, ухвалою суду від 22.09.2020 року було залишено без руху зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу за зустрічним позовом строк для усунення виявлених недоліків: 5 днів з дня вручення ухвали суду.

В подальшому, ухвалою суду від 06.10.2020 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з вимогою про визнання неукладеним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка", який укладено в м. Вінниці 23.04.2019 в редакції, наданій до матеріалів первісного позову ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР для спільного розгляду. Розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним позовом у підготовчому засіданні на 20.10.2020. Залучено до участі в розгляді справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" № б/н від 19.10.2020 про продовження строку для подання пояснень та доказів та продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" процесуальний строк, встановлений судом для подачі пояснень та доказів щодо зустрічного позову до 11.11.2020 року. Продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 17.11.2020 року.

У визначену судом дату (17.11.2020) судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на лікарняному, по виходу з якого судом призначено справу до розгляду на 22.12.2020, про що 27.11.2021 постановлено відповідну ухвалу.

Поряд з цим, ухвалою від 27.11.2020 року було задоволено клопотання позивача за первісним позовом про виклик свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання у справі, яке відбудеться 22.12.2020 року.

В подальшому, ухвалою суду від 22.12.2020 у даній справі призначено комплексну почеркознавчу та технічну судову експертизу проведення якої доручено Державному науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

07.09.2021 матеріали господарської справи № 902/774/20 повернуто до суду Державним науково - дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України з висновком експерта за результатами проведення комплексної почеркознавчої та технічної судової експертизи № КСЕ-19-21/13330 від 25.08.2021 року.

Ухвалою суду від 17.09.2021 року провадження у справі № 902/774/20 поновлено; призначено підготовче засідання на 12.10.2021 року; явку представників сторін та експерта визнано обов`язковою.

12.10.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання № 234 від 12.10.2021 за підписом представника позивача за первісним позовом - адвоката Мартинюка Я.С. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із перебуванням у відпустці з 23.09.2021 по 15.10.2021 року. Означене клопотання 12.10.2021 подане до канцелярії суду.

12.10.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання № 260 від 12.10.2021 за підписом представника позивача за первісним позовом - адвоката Беліменко В.І. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із перебуванням у відпустці з 23.09.2021 по 15.10.2021. Означене клопотання 12.10.2021 подане до канцелярії суду.

12.10.2021 до суду подано клопотання № б/н від 12.10.2021 (вх. №01-34/9160/21 від 12.10.2021) представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Радіщева В.О. про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

За результатами судового засідання 12.10.2021 року, суд, без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 12.10.2021 про відмову у задоволенні клопотань представників позивача за первісним позовом.

Також, за результатами розгляду в судовому засіданні 12.10.2021 клопотання представника позивача за зустрічним позовом про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, ухвалу суду від 12.10.2021 року зустрічну позовну заяву № б/н від 18.09.2020 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання неукладеним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі залишено без розгляду.

Поряд з цим, за наслідками судового підготовчого засідання 12.10.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 09.11.2021 року про що постановлено відповідну ухвалу від 12.10.2021 року.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року викликано судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінської О.І. та Невмержицької І.М. в судове засідання 06.12.2021 року об 11:00 год., для дачі пояснень по висновку експерта № КСЕ-19-21/13330 від 25.08.2021 року.

Разом з тим, 09.11.2021 року позивачем подано до суду заяву б/н від 09.11.2021 року (вх. № 01-47/13/2021 від 09.11.2021) про відвід судді Матвійчука В.В. від розгляду справи №902/774/20.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року (суддя Матвійчук В.В.) визнано заяву б/н від 09.11.2021 (вх. № 01-47/13/2021 від 09.11.2021) позивача - ОСОБА_1 про відвід судді Матвійчука В.В. від розгляду справи № 902/774/20 необґрунтованою. Ухвалено передати матеріали справи № 902/774/20 для визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2021 року, зазначену вище справу для розгляду заяви про відвід передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

За приписами ч. 7, ч. 8 ст. 39 ГПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суд, дослідивши матеріали справи № 902/774/20, розглянувши заяву позивача - ОСОБА_1 б/н від 09.11.2021 (вх. № 01-47/13/2021 від 09.11.2021) про відвід судді Матвійчука В.В. від розгляду справи № 902/774/20, встановив наступне.

Як вбачається із змісту поданої заяви, остання мотивована тим, що у зв`язку з перебуванням представників Позивача, адвокатів Беліменко В.І. та Мартинюка Я.С. у заздалегідь запланованих відпустках з 23.09.2021 по 15.10.2021 року включно, представниками було подано клопотання про відкладення розгляду, призначеного на 12.10.2021 року.

Незважаючи на вищезазначене, судом дане клопотання не було взяте до уваги, було проведено підготовче судове засідання за відсутності Позивача та його представника та призначено справу до судового розгляду по суті.

Таким чином, на переконання позивача за первісним позовом, останній був фактично позбавлений можливості ефективно захищати своє право та належним чином відстоювати свою правову позицію, зокрема, подати заяви про відвід експерта, клопотання про проведення додаткової експертизи, клопотання про витребування нових доказів для проведення додаткової експертизи, що порушує його право на справедливий судовий розгляд.

Крім того, позивач зазначив, що під час розгляду даної господарської справи, судом було допущено порушення принципу змагальності сторін при здійсненні їх процесуальних прав та обов`язків, адже раніше сторона відповідача безперешкодно скористалась своїм процесуальним правом, подававши клопотання про призначення первісної почеркознавчої та технічної експертизи документів, яке ухвалою суду від 22.12.2020 року було задоволено. Натомість сторона Позивача була позбавлена можливості реалізації свого права на подання заяви про відвід експерта, клопотання про проведення додаткової експертизи, клопотання про витребування нових доказів для проведення додаткової експертизи, що порушує його право на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, на думку позивача, такі дії судді Господарського суду Вінницької області Матвійчука В.В. викликають недовіру до судді, свідчать про його необ`єктивність, упередженість та особисту неприязнь до позивача за первинним позовом - ОСОБА_1.

Також, у заяві повідомляється, що станом на 08.11.2021 року ухвала Господарського суду Вінницької області у справі № 902/774/20 від 12.10.2021 року досі не отримана позивачем та його представниками, з її змістом вдалося ознайомитися 08.11.2021 в процесі підготовки до судового засідання.

На підставі викладеного, позивач просить відвести суддю Господарського суду Вінницької області Матвійчука В.В. від розгляду справи № 902/774/20.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

В силу ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 вищевказаного рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 р. у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/ 02) від 03.05.2007 р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно установлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996р. у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/ 01, п.62, ECHR 2006-XIII).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно ч. 1, ч. 11 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Окрім того, суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому рахунку і вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що прийняття суддею певних процесуальних рішень, зокрема, за наслідками розгляду поданих представниками сторін клопотань, не свідчить про необ`єктивне та/або упереджене ставлення судді до однієї із сторін чи надання переваг окремим учасникам процесу, а є формою реалізації суддею своїх повноважень в господарському судочинстві.

Так, як вказувалося вище та підтверджено матеріалами справи, за результатами судового засідання 12.10.2021 року, суд, без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 12.10.2021 року про відмову у задоволенні клопотань представників позивача за первісним позовом, зокрема, про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

За змістом клопотань представників позивача від 12.10.2021 року, неможливість прийняття участі в судовому засіданні 12.10.2021 року по справі № 902/774/20, зумовлена перебуванням представників позивача в період з 23.09.2021 по 15.10.2021 у відпустках.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. №475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Слід зазначити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (відповідний висновок наведений у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 року по справі № 902/563/14).

Поряд з цим, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ухвала суду від 17.09.2021 року, якою призначено підготовче засідання на 12.10.2021 року надсилалась на електронну поштову адресу представника позивача за первісним позовом - .

Водночас, суд звертає увагу на те, що неможливість участі в засіданні суду представників позивача не позбавляло права позивача на особисту участь, яким він не скористався.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою суду від 20.10.2020 року було продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/774/20 на 30 днів.

Разом з тим, як вказувалося вище, ухвалою суду від 22.12.2020 у даній справі призначено комплексну почеркознавчу та технічну судову експертизу проведення якої доручено Державному науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В подальшому, ухвалою суду від 17.09.2021 року було поновлено провадження у справі № 902/774/20 та призначено підготовче засідання на 12.10.2021 року.

З огляду на вказане, суд звертає увагу на те, що при постановленні ухвали від 12.10.2021 про закриття підготовчого провадження у цій справі та призначення справи до судового розгляду по суті, суд, виходив з обмеженого строку розгляду справи, встановленого ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Крім того, ухвала суду від 17.09.2021 року, якою призначено підготовче засідання на 12.10.2021 року, була постановлена до дати запланованих відпусток представників позивача (23.09.2021 р.), а тому у сторін була можливість для надання усіх наявних доказів на підтвердження своїх доводів або заперечень.

Також, ухвала суду від 12.10.2021 року надсилалась на електронну поштову адресу представника позивача за первісним позовом - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною відміткою на ухвалі та згідно довідки, складеної відповідальним працівником суду, ухвала суду від 12.10.2021 доставлена на відповідну електронну адресу представника позивача Беліменко В.І. 20.10.2021 о 10 год. 24 хв..

Наведені вище обставини, спростовують твердження позивача про те, що станом на 08.11.2021 року ухвала Господарського суду Вінницької області у справі № 902/774/20 від 12.10.2021 року досі не отримана позивачем та його представниками.

Принагідно, суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Така незгода сторін з прийнятими суддею процесуальними рішеннями в ході розгляду справи, може бути предметом розгляду апеляційної чи касаційної скарг на такі рішення та як зазначено вище не може бути підставою для відводу судді від розгляду справи.

Відтак, суд вважає, що наведені заявником у заяві про відвід обставини та доводи про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, базуються на припущеннях, які не підтверджені належними і допустимими доказами та не є підставами для відводу в розумінні ст. 35 ГПК України.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи № 902/774/20, заява позивача - ОСОБА_1 про відвід судді Матвійчука В.В. від розгляду справи подана поза межами строку, встановленого ч. 3 ст.38 ГПК України, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі від 26.08.2020 отримана заявником 03.09.2020 року, а перше судове засідання у справі відбулося 21.09.2020 року.

Поряд з цим, заявником у поданій заяві не наведено жодних обставин, які б свідчили про винятковість випадку, коли про підстави відводу заявнику не могло бути відомо у встановлені ч. 3 ст. 38 ГПК України строки. Натомість усі обставини, на які в якості підстав для відводу посилається заявник, є достеменно відомі йому, починаючи з моменту відкриття провадження у справі та закінчуючи закриттям підготовчого провадження та призначенням справи до судового розгляду по суті, що також вказує на порушення дводенного строку.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 б/н від 09.11.2021 (вх. № 01-47/13/2021 від 09.11.2021) про відвід судді Матвійчука В.В. від розгляду справи № 902/774/20.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 13, 18, 35, 39, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Прийняти до провадження справу № 902/774/20 в частині розгляду заяви позивача - ОСОБА_1 б/н від 09.11.2021 (вх. № 01-47/13/2021 від 09.11.2021) про відвід судді Матвійчука В.В. від розгляду справи № 902/774/20.

2. Відмовити в задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 б/н від 09.11.2021 (вх. № 01-47/13/2021 від 09.11.2021) про відвід судді Матвійчука В.В. від розгляду справи №902/774/20.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представника відповідача та третьої особи - .

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 15.11.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

3 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 );

4 - ТОВ "Дружба Миколаївка" (вул. Миру, 51, с. Миколаївка, Козятинський р-н, Вінницька обл., 22160).