ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Справа№ 910/10935/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

секретар судового засідання Ковган О.І.

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 12.10.2021

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ»

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/10935/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ»

до 1) Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА»

про дострокове припинення дії свідоцтв на знаки для товарів і послуг

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 у справі № 910/10935/20 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" (далі - ТОВ "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ", позивач) до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - Укрпатент), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА" (далі - ТОВ "Торговий дім "ВІВА", скаржник) про дострокове припинення дії свідоцтв на знаки для товарів і послуг;

достроково частково припинено дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 56264 в частині товарів і послуг 30, 35 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг;

достроково повністю припинено дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 108004;

зобов`язано Укрпатент внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового часткового припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 56264 в частині товарів і послуг 30, 35 класів МКТП та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність";

зобов`язано Укрпатент внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового повного припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 108004 та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність";

стягнуто з ТОВ "Торговий дім "ВІВА" на користь ТОВ "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ 8 408 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 апеляційну скаргу ТОВ «Торговий Дім «ВІВА» залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 у справі № 910/10935/20 залишено без змін.

28.09.2021 ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» звернулося із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, та стягнути з ТОВ "Торговий дім "ВІВА" на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 54 600 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (складу суду) від 28.09.2021 заяву передано для розгляду колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 питання про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 910/10935/20 призначено до розгляду в судовому засіданні.

12.10.2021 від ТОВ "Торговий дім "ВІВА" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні вказаної заяви ТОВ "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" з наступних підстав:

- додані до заяви про ухвалення додаткового рішення докази є недопустимими згідно з частиною другою статті 77 ГПК України, оскільки подані з порушенням строку, встановленого частиною восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- заявником не доведено належними та допустимими доказами розмір понесених ним витрат на правничу допомогу, оскільки відсутній розрахунок цих витрат, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), договором про надання юридичних послуг від 09.07.2020 № 090720 не передбачена його ціна;

- розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» є завищеним, оскільки Картушин Д.М. брав участь лише в одному судовому засіданні, яке відбулося 22.07.2021;

- суду не надано доказів надання заявнику професійної правничої допомоги адвокатом.

Розглянувши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали даної справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Матеріалами справи підтверджується, що 01.07.2021 від ТОВ "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач виклав розрахунок витрат на правову допомогу, зазначив розмір відповідних витрат, які можуть бути понесені ним у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, - 54 600 грн., з них 21 500 грн. за представництво інтересів замовника в суді, 20 581 грн. за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, 12 519 грн. за підготовку інших процесуальних документів по справі.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надало суду:

- укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" (далі - замовник) та Картушиним Дмитром Михайловичем (фізична особа-підприємець) (далі - виконавець) договір про надання юридичних послуг від 09.07.2020 № 090720, відповідно до якого виконавець за завданням замовника зобов`язався надати юридичні послуги та юридичні консультації у сфері інтелектуальної власності; замовник зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх виконавцеві;

- складене сторонами вказаного договору замовлення від 22.06.2021 № 3, яким передбачено перелік та вартість замовлених за цим договором послуг: представництво інтересів замовника в Північному апеляційному господарському суді - 21 500 грн., підготовка відзиву на апеляційну скаргу, подану на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 у справі № 910/10935/20, - 20 581 грн., підготовку інших процесуальних документів по справі - 12 519 грн.; загальна вартість послуг - 54 600 грн.;

- рахунок від 22.06.2021 № 2206 фізичної особі - підприємця Картушина Дмитра Михайловича, виставлений ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» на оплату послуг за договором від 09.07.2020 № 090720 з підготовки відзиву на апеляційну скаргу, подану на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 у справі № 910/10935/20, в сумі 20 581 грн.;

- платіжне доручення від 30.06.2021 №7008 про перерахування ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» фізичній особі - підприємцю Картушину Дмитру Михайловичу 20 581 грн. за послуги згідно вказаного рахунку;

- рахунок від 29.06.2021 № 2906 фізичної особі - підприємця Картушина Дмитра Михайловича, виставлений ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» на оплату послуг за договором від 09.07.2020 № 090720 з представництва інтересів замовника в Північному апеляційному господарському суді по справі № 910/10935/20, в сумі 21 500 грн.;

- платіжне доручення від 28.09.2021 №7550 про перерахування ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» фізичній особі - підприємцю Картушину Дмитру Михайловичу 21 500 грн. за послуги згідно вказаного рахунку;

- рахунок від 06.07.2021 № 0607 фізичної особі - підприємця Картушина Дмитра Михайловича, виставлений ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» на оплату послуг за договором від 09.07.2020 № 090720 за підготовку процесуальних документів по справі № 910/10935/20, в сумі 12 519 грн.;

- платіжне доручення від 28.09.2021 №7551 про перерахування ТОВ «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» фізичній особі - підприємцю Картушину Дмитру Михайловичу 12 519 грн. за послуги згідно вказаного рахунку.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України):

- учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16);

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 123);

- до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 123);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 126);

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 126);

- для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126);

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126);

- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126);

- витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а у разі відмови в позові на позивача (пункти 1, 2 частини четвертої статті 129);

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129);

- суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244).

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України , а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Колегія суддів вважає, що заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів зазначає, що випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, а також визначені положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат Картушин Д.М. був представником позивача у суді апеляційної інстанції, діє на підставі виданої ТОВ "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" довіреності від 09.07.2020, дійсної до 09.07.2022.

На виконання умов вищевказаного договору 09.07.2020 № 090720 ТОВ "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" на підставі рахунків фізичної особи - підприємця Картушина Дмитра Михайловича оплатило йому вартість правничої допомоги в сумі 54 600 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат позивача, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом на час розгляду справи, колегія суддів враховує наступне: розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом; зазначені послуги адвоката, пов`язані із розглядом даної справи у судах першої та апеляційної інстанції, були реально надані позивачеві, і це підтверджується матеріалами справи; обсяг послуг є обґрунтованим та розумним.

З огляду на фактичний об`єм наданих юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, у відповідності до вимог статті 74 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 44 600 грн. В іншій частині заява залишається без задоволення.

Аргументи ТОВ "Торговий дім "ВІВА", викладені у запереченнях на заяву про відшкодування судових витрат, колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному розумінні норм чинного законодавства.

Колегія суддів враховує, що сторонами договору 09.07.2020 № 090720 не складено актів приймання-передачі виконаних робіт з дотриманням порядку, встановленого розділом 5 цього договору, втім факт надання правничої допомоги адвокатом Картушиним Д.М. підтверджується матеріалами справи (які дозволяють встановити зміст наданих послуг, їх вартість) та визнається ТОВ "Торговий дім "ВІВА", яким оплачено вартість відповідних робіт в повному обсязі.

До того ж, у постанові від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18 Верховний Суд зазначив про те, що необґрунтованою є вимога акта виконаних робіт (послуг) за умови, що надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.

Відхиляючи доводи ТОВ "Торговий дім "ВІВА" про відсутність доказів надання професійної правничої допомоги адвокатом, колегія суддів виходить з тих обставин, що адвокату України Картушину Дмитру Михайловичу 22.03.2018 видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 6064; доказів, що вказане свідоцтво чи посвідчення адвоката України досліджене судом апеляційної інстанції, визнані у передбаченому законом порядку недійсними або є скасованими, матеріали справи не містять; також відсутні докази щодо припинення права Картушина Дмитра Михайловича на заняття адвокатською діяльністю у порядку, передбаченому законом.

Доводи про те, що понесені позивачем витрати на юридичну допомогу за укладеним ним з фізичною особою - підприємцем Картушиним Д.М. договором № 090720 не є витратами на правничу допомогу у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статей 123, 126 ГПК України, колегією суддів відхиляються, оскільки матеріалами справи підтверджується надання правничої допомоги позивачу адвокатом Картушиним Д.М. під час розгляду даної справи.

Факт передачі коштів адвокату як фізичній особі-підприємцю не нівелює наявність у нього статусу адвоката.

Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, який відхиляючи доводи касаційної скарги про те, що адвокат не може здійснювати адвокатську діяльність за організаційно-правовою формою: фізична особа - підприємець, в постанові від 17.09.2020 у справі № 760/32929/18 зазначив наступне.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність, є самозайнятою особою.

При цьому визначення поняття самозайнятої особи міститься у підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником у межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб. Таким чином, аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності.

Адвокатська діяльність не передбачена податковим законодавством України як така, що не може здійснюватись особами, що перебувають на спрощеній системі оподаткування.

Крім того, відхиляючи доводи скаржника про те, що договір про надання юридичних та патентних послуг всупереч статті 26, статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить ознак договору про надання правової допомоги, Верховний Суд зазначив наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

З урахуванням статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка формулює види адвокатської діяльності не вичерпним переліком і дозволяє адвокату здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом, то, керуючись принципом свободи договору, сторони не позбавлені у договорі визначати інші повноваження адвоката, які йому доручає здійснювати клієнт.

Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини) (стаття 204 ЦК України).

З наведених підстав доводи апеляційної скарги ТОВ "Торговий дім "ВІВА" не спростовують правомірних висновків суду та з урахуванням встановлених обставин справи не впливають на результат розгляду апеляційної скарги, не доводять порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Посилання ТОВ "Торговий дім "ВІВА" на судову практику Верховного Суду, не є прийнятними, оскільки вказані заявником постанови Верховного Суду були прийняті за інших фактичних обставин розглянутих ним справ, у залежності від яких й застосовувалися судом норми процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВІВА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 44 600 грн.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Виробнича компанія «ВОЛДІ» в іншій частині відмовити.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 17.11.2021.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко