РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2021Справа № 910/7997/21

За позовом Адвокатського об`єднання "Супрема Лекс" (м. Київ)

до Споживчого товариства гаражно-будівельного кооперативу "Первомайський" (м. Київ)

про стягнення 112.833,98 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Мороз В.П.

Від відповідача: Батюк О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське об`єднання "Супрема Лекс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Споживчого товариства гаражно-будівельного кооперативу "Первомайський" про стягнення 112.833,98 грн, з яких: 110.000,00 основного боргу, 2.833,98 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору № 24-07/2017 про надання правової допомоги від 24.07.17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.21. відкрито провадження у справі № 910/7997/21, справу № 910/7997/21 визнано малозначною та постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

07.06.21. до суду через відділ діловодства від відповідача надійшло клопотання про повернення позовної заяви без розгляду, в задоволенні якого судом відмовлено ухвалою суду від 10.06.21.

24.06.21. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.21. суд дійшов висновку розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 14.09.21.

08.09.21. позивачем подано відповідь на відзив.

14.09.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 19.10.21.

24.09.21. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

18.10.21. позивачем подано додаткові письмові пояснення по справі.

19.10.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.11.21.

В удовому засіданні 02.11.21. по розгляду справи по суті позивачем підтримано свої позовні вимоги, відповідач проти позову заперечував.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 02.11.21. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.07.17. між позивачем (Адвокатське об`єднання) та відповідачем (Клієнт) було укладено Договір про надання правової допомоги № 24-072017 (далі - Договір), за яким позивач зобов`язався надати послуги з правового супроводження кооперативної діяльності відповідача, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 2.1 з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.17. Якщо за 30 календарних днів до закінчення дії Договору сторони письмового не погодять його розірвання, дія Договору продовжується на наступний календарний рік. (п. 2.2 Договору).

За матеріалами справи судом встановлено, що за відсутності письмового погодження розірвання Договору його було продовжено, зокрема, до 31.12.20.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Позивач вказує на наявність у відповідача заборгованості за Договором по оплаті наданих позивачем послуг.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони домовилися, що до 31.12.17. розмір гонорару Адвокатського об`єднання становить 5.000,00 грн на місяць та підлягають сплаті щомісяця не пізніше 25 числа поточного місяця (3.2 Договору).

Враховуючи, що строк дії Договору було продовжено, вартість щомісячних послуг за Договором до сплати з відповідача на користь позивача за січень 2018 - лютий 2020 року становить 130.000,00 грн.

З них відповідачем згідно наявних в матеріалах справи банківських виписок, було сплачено 20.000,00 грн.

Отже борг відповідача перед позивачем становить 110.000,00 грн.

На противагу твердженням відповідача акти виконаних робіт по щомісячному платежу по Договору на суму 5.000,00 грн умовами Договору не передбачено.

При цьому судом враховано, що згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначити, що ст. 177 ЦК України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги (правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 30.09.13. у справі № 5011-6/14673-2012).

В свою чергу твердження відповідача про частковість, не повний обсяг та неналежну якість наданих послуг не підтверджені належними доказами та свідчать про невідповідність поглядів сторін на очікуваний результат надання послуг за відсутності письмово оформлених доручень із чітким формулюванням таких послуг.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем доведено належним чином, а відповідачем не спростовано факту існування у останнього заборгованості за надані послуги в розмірі 110.000,00 грн.

Також позивачем пред`явлено до стягнення 2.833,98 грн 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При здійсненні перерахунку 3% річних судом враховано, що прострочення настає з 26 числа місця, за який мала була бути здійснена оплата, та враховано кінцеві дати розрахунків, визначені позивачем.

Внаслідок вказаного, за перерахунком суду розмір 3% річних, що належить стягнути з відповідача на користь позивача становить 1.080,66 грн. 3% річних в сумі 1.753,32 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути зі Споживчого товариства гаражно-будівельного кооперативу "Первомайський" (03087, м. Київ, вул. Уманська, 12-а; ідентифікаційний код 21591583) на користь Адвокатського об`єднання "Супрема Лекс" (03067, м. Київ, проспект Комарова Космонавта, б. 8, оф. 61; ідентифікаційний код 39962359) 110.000 (сто десять тисяч) грн 00 коп. заборгованості, 1.080 (тисячу вісімдесят) грн 66 коп. 3% річних, 2.234 (дві тисячі двісті тридцять чотири) грн 73 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 15.11.21.

Суддя Т.М. Ващенко