РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021Справа № 910/10093/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверпластхімі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Інжиніринг КБ"

про розірвання договору та стягнення коштів

Представники:

від позивача: Андрусенко К.І.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверпластхімі» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» про розірвання договору та стягнення коштів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем всупереч умовам Договору поставки № 06/19/ОВ від 06.12.2019 було порушено зобов`язання щодо повної та своєчасної поставки товару.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» та обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах в межах суми, яка еквівалентна 130626 євро 86 євроцентів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверпластхімі» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, зважаючи на категорію та складність спору, суд приходить до висновку про розгляд справи № 910/10093/21 в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 27.07.2021.

У підготовче засідання 27.07.2021 прибув представник позивача, представники відповідача в підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 27.07.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 21.09.2021.

У підготовче засідання 21.09.2021 прибув представник позивача, представники відповідача в підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні 21.09.2021 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2021.

Разом з тим, судове засідання призначене на 19.10.2021 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Картавцевої Ю.В. на лікарняному.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового засідання на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 суд ухвалив: судове засідання призначити на 09.11.2021.

У судове засідання 09.11.2021 прибув представник позивача, який підтримав позовні вимоги. Представники відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У встановлений строк відповідачем не було подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 09.11.2021, за відсутності представника відповідача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 09.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверпластхімі» (позивач; Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» (відповідач; постачальник) укладено Договір поставки № 06/19/ОВ (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцеві у власність, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити наступний Товар: Обладнання для виготовлення вікон з ПВХ (надалі іменується «Обладнання»).

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, кількість, технічні характеристики, ціна за одиницю та загальна вартість Обладнання на день укладання Договору визначається в Специфікаціях (Додатки до Договору), що є невід`ємною частину цього Договору (далі по тексту - «Специфікація»).

Сторони домовились, що договірна ціна Обладнання у Euro яка визначена у Специфікаціях є чітко зафіксованою і не підлягає зміні. Договірна ціна Обладнання у гривні повинна змінюватись залежно від співвідношення гривні до Euro за курсом договору на день здійснення оплати або відвантаження поставленого Обладнання (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.4 Договору визначено порядок оплати Обладнання Покупцем, а саме: передоплата здійснюється у розмірі 30% від Договірної ціни відповідно до Графіку протягом 3 банківських днів з дати підписання Договору та отримання Покупцем рахунку від Постачальника; передоплата у розмірі 60% за Обладнання здійснюється від Договірної ціни у євро у строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дня повідомлення Покупця про готовність Обладнання до поставки та виставлення рахунку на оплату; остаточний розрахунок за Обладнання здійснюється у розмірі 10% від Договірної ціни у евро у строки обумовлені Графіком розрахунків.

Відповідно до п. 3.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Обладнання, у строки, зазначені у Специфікації.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення його печатками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 8.1 Договору).

Відповідно до Специфікації № 1 Облоднання для виробництва вікон ПВХ постачання URBAN GmbH&Co. (Додаток № 1 до Договору) загальна вартість обладнання становить 255 851,88 євро. Договірна ціна на день підписання Договору 6 784 461,27 грн, в т.ч. ПДВ 1 130 743,54 грн. Строк готовності до поставки обладнання 01 травня 2020 року при виконанні попередньої оплати у відповідності з п. 2.4.1 Договору. Строк поставки обладнання 15 травня 2020 року при виконанні оплати у відповідності з п. 2.4.2 Договору.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 156 від 09 грудня 2019 року на суму 2 020 229,47 грн та рахунок на оплату № 39 від 29 травня 2020 року на суму 7 602 664, 20 грн.

Позивачем було здійснено перерахування грошових коштів відповідачу на загальну суму 7 463 614,88 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2065 від 10 грудня 2019 року на суму 2 020 229,47 грн, платіжним дорученням № 2546 від 29 травня 2020 року на суму 3 300 000,00 грн, платіжним дорученням № 2586 від 10 червня 2020 року на суму 1 300 000,00 грн, платіжним дорученням № 44 від 17 вересня 2020 року на суму 843 385,41 грн.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, 24.02.2021 відповідач поставив позивачу частину Товару на загальну суму 4 239 196,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем всупереч умовам Договору поставки № 06/19/ОВ від 06.12.2019 було порушено зобов`язання щодо повної та своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд розірвати Договір поставки № 06/19/ОВ від 06 грудня 2019 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверпластхімі»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» суму попередньої оплати у гривні у розмірі, який за офіційним курсом Національного банку України на день повернення (стягнення) еквівалентний 130 626 євро 86 євроцентів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 06.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверпластхімі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» укладено Договір поставки № 06/19/ОВ, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцеві у власність, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити наступний Товар: Обладнання для виготовлення вікон з ПВХ.

Згідно з п. 3.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Обладнання, у строки, зазначені у Специфікації.

Відповідно до Специфікації № 1 Облоднання для виробництва вікон ПВХ постачання URBAN GmbH&Co. (Додаток № 1 до Договору) загальна вартість обладнання становить 255 851,88 євро. Договірна ціна на день підписання Договору 6 784 461,27 грн, в т.ч. ПДВ 1 130 743,54 грн. Строк готовності до поставки обладнання 01 травня 2020 року при виконанні попередньої оплати у відповідності з п. 2.4.1 Договору. Строк поставки обладнання 15 травня 2020 року при виконанні оплати у відповідності з п. 2.4.2 Договору.

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Судом було встановлено, що позивач на виконання умов Договору перерахував відповідачу грошові кошти на загальну суму 7 463 614,88 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2065 від 10 грудня 2019 року на суму 2 020 229,47 грн, платіжним дорученням № 2546 від 29 травня 2020 року на суму 3 300 000,00 грн, платіжним дорученням № 2586 від 10 червня 2020 року на суму 1 300 000,00 грн, платіжним дорученням № 44 від 17 вересня 2020 року на суму 843 385,41 грн.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, 24.02.2021 відповідач поставив позивачу частину Товару на загальну суму 4 239 196,00 грн, що підтверджується Видатковою накладною № 2, яка підписана тільки зі сторони відповідача.

Так, за змістом частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

Поряд з цим, доказів здійснення відповідачем поставки Товару на суму 3 224 418,88 грн, матеріали справи № 910/10093/21 не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, умовою застосування зазначеної статті є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України).

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частина 3 статті 653 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Так, розірвання договору за рішенням суду відповідно до положень чинного законодавства України можливо внаслідок такого істотного порушення стороною умов договору, коли завдана ним шкода позбавляє другу сторону значною мірою того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Двосторонній характер договору поставки, зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Відтак, саме невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки обумовленого товару в обсягах та в строк за Договором, є безумовною підставою для розірвання цього договору. Внаслідок такого істотного порушення договору, позивач як покупець не отримав товар в обсязі та в строк, на який очікував (законно розраховував) при укладанні Договору.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивача щодо розірвання, укладеного між сторонами Договору поставки № 06/19/ОВ від 06 грудня 2019 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» суму попередньої оплати у гривні у розмірі, який за офіційним курсом Національного банку України на день повернення (стягнення) еквівалентний 130 626 євро 86 євроцентів.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Суд зазначає, що умовами Договору (п. 2.2 Договору) сторони погодили договірну ціну обладнання в іноземній валюті та передбачили порядок здійснення оплати вартості Товару залежно від співвідношення гривні до Euro за курсом договору на день здійснення оплати або відвантаження поставленого Обладнання.

Поряд з цим, положення Договору не містять норм щодо механізму повернення суми попередньої оплати залежно від співвідношення гривні до Euro за курсом договору станом на день повернення (стягнення) суми попередньої оплати.

Відтак, з огляду на встановлення обставин здійснення позивачем попередньої оплати вартості товару у розмірі 7 463 614,88 грн, поставки відповідачем позивачу товару на загальну суму 4 239 196,00 грн та відсутність доказів повернення позивачу грошових коштів у розмірі 3 224 418,88 грн, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми попередньої оплати у гривні у розмірі, який за офіційним курсом Національного банку України на день повернення (стягнення) еквівалентний 130 626 євро 86 євроцентів, підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення з відповідача попередньої оплати у розмірі 3 224 418,88 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати Договір поставки № 06/19/ОВ від 06 грудня 2019 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» (03186, м. Київ, Чоколівський бульвар, 20, кв. 23; ідентифікаційний код: 38716565) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверпластхімі» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21; ідентифікаційний код: 40280588).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Інжиніринг КБ» (03186, м. Київ, Чоколівський бульвар, 20, кв. 23; ідентифікаційний код: 38716565) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверпластхімі» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21; ідентифікаційний код: 40280588) суму попередньої оплати у розмірі 3 224 418 (три мільйони двісті двадцять чотири тисячі чотириста вісімнадцять) грн 88 коп. та судовий збір у розмірі 50 636 (п`ятдесят тисяч шістсот тридцять шість) грн 28 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.11.2021

Суддя Ю.В. Картавцева