РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.11.2021Справа № 910/15211/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», м. Київ

до Приватного підприємства «Альберт-Т», м. Київ

про стягнення 8 847,62 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Альберт-Т» (далі - ПП «Альберт-Т»/відповідач) про стягнення 8 847,62 грн, у тому числі: 7 579,52 грн - основного боргу, 388,31 грн - 3% річних та 879,79 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна №Е1061-3037 від 01.02.2014.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.09.2021 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №264.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2014 між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району», назву якого змінено на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - виконавець) та Приватним підприємством «Альберт-Т» (далі - власник або орендар) укладено договір про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна №Е1061-3037, відповідно до якого виконавець забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Дегтярівська, 9 прим. 46, а також утримання будинку та прибудинкової території, а власник (орендар) відшкодовує витрати виконавця на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих виконавцем за цим договором.

В пункті 4.1. договору сторони погодили, що за цим договором власник (орендар) відшкодовує виконавцю експлуатаційні витрати на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території.

Відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території та інших витрат загального користування сплачуються відповідно до розрахунків згідно Постанови КМУ від 20.05.2009 № 529, які наведені в додатку №1 до цього договору і становить на дату укладання договору 1,842 грн на місяць за кв. м. площі приміщення (без ПДВ). На передбачені цим договором платежі нараховується ПДВ відповідно до чинного законодавства, які власник (орендар) сплачує виконавцю (п. 4.2. та п. 4.3. договору).

Згідно п. 4.4. договору загальна вартість відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна по даному договору становить 93,94 на місяць, в тому числі ПДВ - 15,66 грн.

При необхідності власник (орендар) має право перевірити правильність нарахування вказаних в цьому договорі платежів, для чого має право вимагати у виконавця подання розрахунків, зазначених в цьому договорі платежів (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. 4.6. договору оплата послуг, передбачених п.п. 4.1 - 4.4., проводиться власником (орендарем) щомісячно, у 10-ти денний термін після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа поточного місяця на підставі рахунків, виставлених виконавцем.

Пунктом 4.7. договору передбачено, що у випадку зміни тарифу та/або його структури на витрати з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території в період дії договору, сплата власником (орендарем) платежів, обумовлених п.п. 4.1.-4.4., здійснюється на підставі рахунків виконавця, і не потребує додаткового погодження сторін і зміни умов договору.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 01.02.2015 (п. 6.1. договору).

У відповідності до п. 6.5. договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять будь-яких заяв сторін про припинення договору про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна №Е1061-3037 від 01.02.2014, відповідно цей договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Крім того, між сторонами підписано додаток № 1 до цього договору, в якому наведено перелік робіт та їх вартість.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 01.01.2019 по 31.08.2021 позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги з утримання будинку та обслуговування прибудинкової території на загальну суму 7 579,52 грн, у зв`язку з чим позивачем були виставлені відповідачу відповідні рахунки на оплату.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що у відповідача були заперечення щодо обсягу та вартості наданих послуг.

Проте, в порушення умов договору про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна №Е1061-3037 від 01.02.2014, ПП «Альберт-Т» за надані послуги не розрахувалося, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 7 579,52 грн.

12.07.2019 позивач направив на адресу відповідача досудову вимогу за вих. № 08 від 03.07.2019 про стягнення заборгованості за надані послуги, яка станом на червень 2019 року складала 3 400,80 грн.

Відповідач на вимогу відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Отже, у зв`язку із неналежним виконанням ПП «Альберт-Т» зобов`язань за договором про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна № Е1061-3037 від 01.02.2014, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості у розмірі 7 579,52 грн, 3% річних в сумі 388,31 грн та інфляційних втрат у розмірі 879,79 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що 01.02.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна №Е1061-3037, відповідно до якого у період з 01.01.2019 по 31.08.2021 позивачем надані послуги з утримання будинку та обслуговування прибудинкової території на загальну суму 7 579,52 грн, проте відповідач за надані послуги не розрахувався.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 4.6. договору оплата послуг, передбачених п.п. 4.1 - 4.4., проводиться власником (орендарем) щомісячно, у 10-ти денний термін після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа поточного місяця на підставі рахунків, виставлених виконавцем.

При цьому, в п. 4.5. договору сторони погодили, що при необхідності власник (орендар) має право перевірити правильність нарахування вказаних в цьому договорі платежів, для чого має право вимагати у виконавця подання розрахунків, зазначених в цьому договорі платежів.

Отже, судом встановлено, що в порушення умов договору про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна, відповідачем не відшкодовано витрат, понесених позивачем у зв`язку з утриманням будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 7 579,52 грн, на підтвердження зворотного ПП «Альберт-Т» не надано суду будь-яких інших доказів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо відшкодування витрат позивача з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2019 по 31.08.2019, суд дійшов висновку, що ПП «Альберт-Т» порушило умови договору № Е1061-3037 від 01.02.2014 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 7 579,52 грн.

Крім того, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач нараховує на суму боргу 3% річних у розмірі 388,31 грн та інфляційні втрати в сумі 879,79 грн за період з 20.01.2019 по 20.08.2021 по кожному рахунку окремо.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що позивачем допущено арифметичну помилку при розрахунку інфляційних втрат.

Так, за розрахунком суду, обґрунтованими до стягнення є суми 3% річних у розмірі 388,31 грн та інфляційних втрат у розмірі 811,62 грн, нараховані по кожному рахунку окремо.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Альберт-Т» (04050, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 9, прим. 46; ідентифікаційний код 37729613) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 1; ідентифікаційний код 34966254) 7 579 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн 52 коп. - основного боргу, 388 (триста вісімдесят вісім) грн 31 коп. - 3% річних, 811 (вісімсот одинадцять) грн 62 коп. - інфляційних втрат та 2 252 (дві тисячі двісті п`ятдесят дві) грн 51 коп. - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук