ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 справа № 914/2030/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Виконуючого обов`язки заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача-1 Волинської обласної ради, м.Луцьк Волинська область

позивача-2 Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, с.Липини, Луцький район, Волинська область

позивача-3 Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум», м.Львів

про стягнення 350 128,85 грн.

За участю представників:

від прокуратури Панькевич Р.В. - прокурор відділу (службове посвідчення №058390 від 02.12.2020);

від позивача-1 не з`явився;

від позивача-2 Солтисюк А.П. - адвокат присутній в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua) (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №984 від 19.12.2017; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АС №1024132 від 18.08.2021);

від позивача-3 не з`явився;

від відповідача не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява виконуючого обов`язки заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача-1: Волинської обласної ради, позивача-2: Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, позивача-3: Західного офісу Держаудитслужби до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» про стягнення 350 128,85 грн.

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.09.2021 о 15:30 год.

Ухвалою суду від 27.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача-2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №914/2030/21.

Ухвалою суду від 31.08.2021 задоволено заяву представника позивача-2 про участь в судовому засіданні у справі №914/2030/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, постановлено провести підготовче судове засідання, призначене на 01.09.2021 о 15:30 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua).

Ухвалою від 01.09.2021 суд постановив задовольнити заяву представника відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву; поновити ТзОВ «Кастум» строк для подання відзиву на позовну заяву; поданий відповідачем відзив на позовну заяву (вх.№18017/21 від 03.08.2021) долучити до матеріалів справи; продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 11.10.2021; відкласти підготовче засідання на 24.09.2021 о 10:00 год.; провести судове засідання, призначене на 24.09.2021 о 10:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua).

Ухвалою суду від 24.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.10.2021. о 15:30 год., постановлено провести судове засідання, призначене на 13.10.2021 р. о 15:30 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua).

Ухвалою суду від 13.10.2021 відкладено розгляд справи по суті на 01.11.2021 о 15:30 год., постановлено провести судове засідання, призначене на 01.11.2021 о 15:30 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https:vkz.court.gov.ua).

Представник прокуратури в судове засідання 01.11.2021 для розгляду справи по суті з`явився, в судовому засіданні 01.11.2021 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач-1 явки повноважного представника в судове засідання 01.11.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив. Заяви, клопотання, в тому числі про розгляд справи за відсутності представника позивача-1 до суду не надходили.

Представник позивача-2 в судове засідання 01.11.2021 для розгляду справи по суті в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» з`явився. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач-3 явки повноважного представника в судове засідання 01.11.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив, проте, 26.10.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх.№25173/21) про проведення розгляду справи №914/2030/21 в усіх судових засіданнях за відсутності представника позивача-3. Крім того, у поданому клопотанні представника позивача-3 просить суд позовну заяву виконуючого обов`язки заступника керівника Луцької окружної прокуратури задовольнити повністю.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 01.11.2021 для розгляду справи по суті не забезпечив. Заяви, клопотання, в тому числі про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходили.

Ухвала від 13.10.2021 про відкладення розгляду справи по суті на 01.11.2021 надсилалась відповідачу на дві адреси:

- юридичну, вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79019, м.Львів, проспект Чорновола, буд.63;

- поштову, вказану у відзиві на позовну заяву, а саме: 79005, м.Львів, площа Міцкевича, буд.8 (5-й поверх).

Слід зазначити, що ухвалою суду від 13.10.2021 явка представників учасників справи в судове засідання для розгляду справи по суті не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, а також враховуючи, що явка представників в засідання обов`язковою не визнавалась, суд не вважає відсутність представників позивачів 1, 3 та відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання учасниками справи не заявлено.

У судовому засіданні 01.11.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція учасників справи.

Позиція прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на положення статей 36, 37 Закону України «Про публічні закупівлі», частину 2 статті 215 Цивільного кодексу України та зазначає, що додаткові угоди №1 від 07.09.2020, №2 від 08.09.2020, №3 від 09.09.2020, №4 від 10.09.2020, №5 від 10.11.2020, №6 від 10.11.2020, №7 від 10.11.2020, №10 від 19.01.2021, №11 від 20.01.2021, №12 від 22.01.2021 до договору №30 на постачання природного газу від 09.04.2020 є нікчемними, а отже недійсними, оскільки укладені в порушення вимог частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому вважає, що кошти, які отримані на підставі нікчемних угод отримані безпідставно та підлягають до стягнення з відповідача.

Таким чином, прокурор просить стягнути з відповідача кошти в сумі 350 128,85 грн.

Позивач-1 - Волинська обласна рада письмових пояснень щодо суті заявлених вимог суду не подавав.

Позивач-2 - Комунальне підприємство «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради подав відповідь на відзив (вх.№21093/21 від 13.09.2021).

Зокрема зазначив, що Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області було проведено моніторинг процедури закупівлі Комунальним підприємством «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради Газового палива (природний газ) (ДК 021:2015: 09120000-6 - Газове паливо), очікуваною вартістю 1 750 000,00 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIIІ Управлінням за результатом проведеного моніторингу закупівлі на офіційному веб-сайті PROZORRO опубліковано висновок про результати моніторингу закупівлі UA-2020-03-03-004575-а від 03.02.2021 №3.

Замовник безпідставно вносив зміни до істотних умов договору якими змінював ціну за одиницю товару, збільшуючи планову та фактичну ціну природного газу за 1000,0 м3 з урахуванням ПДВ додатковими угодами від 07.09.2020 №1, від 08.09.2020 №2, від 09.09.2020 №3, від 10.09.2020 №4 на 19,29%, та додатковими угодами від 10.11.2020 №5, №6, №7 на 19% до договору, чим порушив вимоги пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Позивач-3 просить суд позовні вимоги виконуючого обов`язки заступника керівника Луцької окружної прокуратури задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Зокрема зазначив, що беручи до уваги ринок природного газу по закупівельних цінах та фактичну ціну газу очевидним є те, що від моменту укладення договору до моменту постачання з 09 квітня 2020 року природного газу установі, відбулось коливання закупівельної ціни у сторону збільшення - більше ніж на 10% у відповідності до цінових довідок торгово-промислових палат.

Експертний висновок (довідка) торгово-промислової палати про ціну на товар/коливання такої ціни на ринку є достатнім доказом для обґрунтованості змін до договору закупівлі.

Крім того, відповідач зазначає, що торгова націнка постачальника природного газу застосовується кожним газопостачальним підприємством окремо. В Україні використовується газ як власного видобутку, так й імпортований газ, у тому числі газ з Європи, який постачається через газопроводи і з підземних сховищ. За наявності відповідної інформації щодо цін на декількох ринках постачання газу (як по країні постачання, так і конкретного постачальника) визначення величини коливання цін із застосуванням середнього показника між мінімальними і максимальними цінами одночасно з декількох різних джерел (на початок і кінець періоду) - відображає реальний стан зміни ціни, зважаючи на певну специфіку відповідного ринку (різні країни, різні умови постачання і транспортування, регулювання цін державою, власний видобуток чи імпортований газ тощо).

На думку відповідача, додаткові угоди №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7-10, 11, 12 до договору №30 на постачання природного газу від 09.04.2020 року були укладенні з дотриманим норм чинного законодавства України.

Відповідач просив залишити позовну заяву виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури без розгляду, а у разі відмови про залишення позовної заяви без розгляду просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Стосовно заявленої суми до стягнення у розмірі 350 128,85 грн відповідач зазначив, що прокурором всупереч вимогам процесуального закону не наведено обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, а також, не наведено аргументів та не надано жодних доказів, які б підтверджували нанесення економічних збитків державі, не надано жодних висновків товарознавчої чи економічної експертизи розрахунку суми до стягнення.

На підставі вказаного, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обставини встановлені судом.

03.03.2020 комунальним підприємством «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради на сайті за посиланням https://prozоrrо.gov.ua/print/tenders/UA-2020-03-03-004575-a розміщено оголошення про проведення процедури відкритих торгів з предметом закупівлі Газове паливо (природний газ), код за Єдиним закупівельним словником (ДК 021:2015: 09120000-6 - Газове паливо) обсягом 250 тисяч м3, з очікуваною вартістю предмета закупівлі 1 750 000,00 грн, джерело фінансування закупівлі - місцевий бюджет.

Згідно протоколу розкриття тендерних пропозицій UA-2020-03-03-004575-a від 19.03.2020 переможцем визначено ТзОВ «Кастум», з пропозицією 850 000,00 грн з ПДВ (остаточна пропозиція 840 000,00 грн з ПДВ).

09.04.2020 між КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради (споживач) та ТзОВ «Кастум» (постачальник) укладено договір №30 на постачання природного газу.

Відповідно п.1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ (надалі - газ) у необхідних для споживача обсягах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Згідно з п.п. 1.3.-1.5. договору річний плановий обсяг постачання газу визначається сторонами у додатку №1 до цього договору. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначаються сторонами у додатку №1 до цього договору. Добові планові обсяги постачання газу визначаються шляхом ділення місячного планового обсягу газу на кількість днів відповідного місяця постачання газу.

Сторонами укладено додаток №1 до договору №30 від 09.04.2020 (надалі додаток №1), яким погодили договірні обсяги постачання природного газу на 2020 рік.

Так, відповідно до п.1 додатку №1 постачальник здійснює протягом 2020 року постачання природного газу споживачеві для власного споживання в обсязі 250000 м3, у тому числі за місяцями:

- травень - 2000;

- червень - 2000;

- липень - 2000;

- серпень - 2000;

- вересень - 2000;

- жовтень - 80000;

- листопад - 80000;

- грудень - 80000.

Відповідно п.3.2. договору ціна газу становить 3 360,00 грн (три тисячі триста шістдесят гривень 00 копійок) за 1000 м3. Ціна, зазначена в п. 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору, зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Ціна на природний газ не повинна змінюватись протягом 120 днів з дня укладання даного договору.

Сума за договором з врахуванням обсягів споживання природного газу зазначених у додатку становить 840 000,00 грн (вісімсот сорок тисяч гривень 00 копійок) в тому числі ПДВ - 140 000,00 грн (сто сорок тисяч гривень 00 копійок).

Згідно з п. 5.2.1. та п.5.2.2. договору постачальник зобов`язується, зокрема, забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання; забезпечувати подання всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного споживачу обсягу природного газу за умови, що споживач виконав власні обов`язки перед постачальником, для замовлення необхідного споживачу обсягу природного газу.

Пунктом 11.2. договору сторони погодили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача, в такому випадку ціна договору зменшується, в залежності від зміни таких обсягів;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, в такому випадку сторони зменшують обсяги закупівлі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення призведе до збільшена суми, визначеної в договорі. Сторони можуть внести зміни до договору у випадку покращення якості предмета договору за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, до зміни предмета договору та відповідає тендерній документації в частині встановлення вимог та функціональних характеристик до предмета закупівлі і є покрашенням його якості;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат покупця, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару можуть продовжуватись у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат покупця, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт послуг). Сторони можуть внести зміни до договору у разі узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт послуг). Сума договору зменшується пропорційно узгодженому зменшенню ціни;

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зміни згідно із законодавством ставок і зборів, які мають бути включені до ціни договору, ціна змінюється пропорційно до змін таких ставок. Зміна ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів може відбуватися як в бік збільшення так і в бік зменшення, сума договору може змінюватися в залежності від таких змін та обсягу закупівлі;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які можуть застосовуватись в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Сторони можуть внести зміни до договору у разі змін встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які можуть застосовуватись в договорі про закупівлю;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII (із змінами). Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

В подальшому між сторонами укладено додаткові угоди до договору №30 від 09.01.2020, а саме: №1 від 07.09.2020, №2 від 08.09.2020, №3 від 09.09.2020, №4 від 10.09.2020, №5 від 10.11.2020, №6 від 10.11.2020, №7 від 10.11.2020, №8 від 31.12.2020, №8/1 від 31.12.2020, №9 від 18.01.2021, №10 від 19.01.2021, №11 від 20.01.2021, №12 від 22.01.2021, №13 від 27.04.2021.

ТзОВ «Кастум» направило позивачу-2 (КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради) лист від 03.09.2020 №03/09/01, у якому повідомило про підняття вартості за природний газ з 01.09.2020 до ринкових цін станом на вересень місяць 2020 року, у зв`язку із зростанням закупівельних цін на території України, та надіслав прозивачу-2 додаткові угоди №1, №2, №3, №4 до договору №30 від 09.04.2020 та експертний висновок Львівської торгово-промислової палати із обґрунтуванням підняття цін. На підтвердження зростання ціни на товар відповідач покликався на експертний висновок Львівської торгово-промислової палати №19-09/747 від 01.09.2020, в якому зазначено, що відповідно до даних ТБ «Української енергетичної біржі» приведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України станом на 22.08.2020 та станом на 01.09.2020 по ресурсу TTF становить 4087,20 грн та 5595,71 грн відповідно.

ТзОВ «Кастум» направило позивачу-2 (КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради) лист від 06.11.2020 №06/11/01, у якому повідомило про підняття вартості за природний газ з 01.11.2020 до ринкових цін станом на листопад місяць 2020 року, та надіслав прозивачу-2 додаткові угоди №5, №6, №7 до договору №30 від 09.04.2020 та експертний висновок Львівської торгово-промислової палати із обґрунтуванням підняття цін. На підтвердження зростання ціни на товар відповідач покликався на експертний висновок Львівської торгово-промислової палати №19-09/1031 від 30.10.2020, в якому зазначено, що відповідно до даних ТБ «Української енергетичної біржа» середньозважена ціна за природній газ за результатами укладених угод на ТБ «Української енергетичної біржа» станом на 29.108.2020 становить у жовтні 2020 року 5983,81 грн, а в листопаді 2020 року 6618,83 грн.

Так, додатковими угодами КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради та ТзОВ «Кастум» внесли зміни до п.3.2. договору №30 від 09.04.2020, якими збільшили ціну газу за 1 тисячу м3, а саме:

- додатковою угодою №1 від 07.09.2020 - до 3696,00 грн;

- додатковою угодою №2 від 08.09.2020 - до 4065,60 грн;

- додатковою угодою №3 від 09.09.2020 - до 4472,16 грн;

- додатковою угодою №4 від 10.09.2020 - до 4919,37 грн;

- додатковою угодою №5 від 10.11.2020 - до 5411,30 грн;

- додатковою угодою №6 від 10.11.2020 - до 5952,43 грн;

- додатковою угодою №7 від 10.11.2020 - до 6547,67 грн.

31.12.2020 між КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради та ТзОВ «Кастум» укладено додаткову угоду №8 до договору №30 від 09.04.2020, відповідно до п.1.1. якої сторони дійшли згоди викласти п.3.2. договору №30 від 09.04.2020 в наступній редакції:

«Ціна газу становить 6547,67 грн в тому числі ПДВ за 1000 м3. Ціна, зазначена в п.3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Ціна на природний газ не повинна змінюватись протягом 120 днів з дня укладання даного договору.

Сума за договором з врахуванням обсягів споживання природного газу зазначених у додатку становить 624 624,57 грн (шістсот двадцять чотири тисячі шістсот двадцять чотири гривень 00 копійок) в тому числі ПДВ - 104 104,10 грн (сто чотири тисячі сто чотири гривень 00 копійок).

31.12.2020 між КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради та ТзОВ «Кастум» укладено додаткову угоду №8/1 до договору №30 від 09.04.2020, відповідно до п.1. та п.2. якої у зв`язку із закінченням строку дії договору 31.12.2020 та тривалим проведенням процедури закупівлі, та з метою безперебійного постачання природного газу споживачу, керуючись частиною 5 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору. Цей договір продовжує строк дії до 31.01.2021 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі та набирає чинності з моменту підписання сторонами. Відносини по цій додатковій угоді в частині поставки природного газу виникають з 01 січня 2021 року до 31.01.2021 року.

ТзОВ «Кастум» направило позивачу-2 (КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради) лист щодо внесення змін до договору від 04.01.2021 №04/01/01, у якому повідомило про підняття вартості за природний газ з 01.01.2021 до ринкових цін станом на січень місяць 2021 року до 8500,00 грн з ПДВ/1000 м3, у зв`язку із зростанням закупівельних цін на території України, та надіслав прозивачу-2 додаткові угоди №10, №11, №12 до договору №30 від 09.04.2020 та експертні висновки Харківської довідку торгово-промислової палати із обґрунтуванням підняття цін. На підтвердження зростання ціни на товар відповідач покликався на експертні висновки Харківської торгово-промислової палати №1/21 від 04.01.2021, №11/21 від 05.01.2021, №37/21 від 12.01.2021, №38//21 від 12.01.2021, №39/21 від 12.01.2021, №53/21 від 12.01.2021, №79/21 від 14.01.2021, в яких зазначено, що відповідно до запитів ТзОВ «Кастум», згідно з інформацією опублікованою на офіційному сайті ТБ «Українська енергетична біржа» приведена вартість природного газу на європейських хабах до кордону України становила на 04.01.2021 - 10045,99 грн; на 05.01.2021 - 10383,30 грн; на 09.01.2021 - 9874,08 грн; на 11.01.2021 - 10331,05 грн; на 11.01.2021 - 10606,88 грн; на 12.01.2021 - 11424,42 грн; на 13.01.2021 - 13102,73 грн.

18.01.2021 між КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради та ТзОВ «Кастум» укладено додаткову угоду №9 до договору №30 від 09.04.2020, відповідно до п.1. та п.2. якої сторони погодили, що вартість даної додаткової угоди становить 124924,91 грн (сто двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять чотири гривні 91 копійок) в тому числі ПДВ - 20820,82 грн (двадцять тисяч вісімсот двадцять гривень 82 копійки). Дана додаткова угода набирає чинності з 01.01.2021 року, але поширюється на відносини, які виникли на підставі договору на постачання природного газу № 30 від 09.04.2020 року.

Так, додатковими угодами КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради та ТзОВ «Кастум» враховуючи зміну ціни за одиницю товару з 01.01.2021 року та керуючись Законом України «Про публічні закупівлі», положеннями Закону України «Про ринок природного газу» внесли зміни до п.3.2. договору №30 від 09.04.2020, якими збільшили ціну газу за 1 тисячу м3, а саме:

- додатковою угодою №10 від 19.01.2021 - до 7201,78 грн;

- додатковою угодою №11 від 20.01.2021 - до 7921,23 грн;

- додатковою угодою №12 від 22.01.2022 - до 8500,00 грн.

27.04.2021 між КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради та ТзОВ «Кастум» укладено додаткову угоду №13 до договору №30 від 09.04.2020, відповідно до п.3.2. договору на постачання природного газу № 30 від 09.04.2020 року, сторони дійшли згоди зменшити суму договору на 0,19 грн (нуль гривень 14 копійок) в тому числі ПДВ.

У період з 10.06.2020 по 16.02.2021 включно ТзОВ «Кастум» передало КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, згідно договору №30 від 09.04.2020 та додаткових угод №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №8/1, №9, №10, №11, №12, №13 до вказаного договору природний газ в об`ємі 118.87243 м3 на загальну суму 749 574,29 грн.

КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинська обласна рада (позивач-2) сплатило ТзОВ «Кастум» за поставлений природний газ згідно договору №30 від 09.04.2020 та додаткових угод №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №8/1, №9, №10, №11, №12, №13 до вказаного договору, кошти на загальну суму 749 574,29 грн.

Прокурор стверджує, що додаткові угоди №1 від 07.09.2020, №2 від 08.09.2020, №3 від 09.09.2020, №4 від 10.09.2020, №5 від 10.11.2020, №6 від 10.11.2020, №7 від 10.11.2020, №10 від 19.01.2021, №11 від 20.01.2021, №12 від 22.01.2021 є нікчемними, а отже недійсними, оскільки укладені з порушенням вимог частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на момент укладення договору), відтак просить стягнути з відповідача кошти, які були сплачені позивачем-2 за товар, який так і не був поставлений.

В матеріалах справи наявний висновок контролюючого органу від 03.02.2021 за результатами моніторингу, проведеного Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області (висновок розміщено у відкритому доступі на офіційному сайті https://prozоrrо.gov.ua/print/tenders/UA-2020-03-03-004575-a /monitorings/6d0ad8d92c304b839026de2866c3bcf4/conclusion/pdf ), в якому вказано, що з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2, 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку.

Вказані порушення спричинили шкоду інтересам держави, внаслідок чого, прокурором заздалегідь проінформовано позивачів та надано достатньо часу для реагування на стверджувані прокурором порушення інтересів держави. Належних заходів для захисту інтересів держави та для усунення порушень «Закону України «Про публічні закупівлі» позивачами не надано, а тому прокурором у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено про підготовку позову в інтересах держави в особі Волинської обласної ради та Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, та Західного офісу Державної аудиторської служби, що підтверджено листами: №53-1865 вих-21 від 28.05.2021, №53-1863 вих-21 від 28.05.2021, №53-1866 вих-21 від 28.05.2021.

Прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Волинської обласної ради та Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, Західного офісу Державної аудиторської служби та просить стягнути з ТОВ «Кастум» 350 128,85 грн. отриманих останнім внаслідок укладення нікчемних додаткових угод.

Висновки суду.

З приводу подання позову прокуратурою в інтересах держави особі позивача-1 Волинської обласної ради, позивача-2 Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, позивача-3 Західного офісу Держаудитслужби, суд зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський процесуальний кодекс України у статті 20 визначає справи, що належать до юрисдикції господарських судів. Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), зокрема, справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Згідно частин 1, 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України врегульовано Законом України «Про прокуратуру».

Згідно статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Однією з функцій, що покладаються на прокуратуру є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом України «Про прокуратуру».

Представництво прокуратурою інтересів держави в суді врегульовано статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Так, зокрема згідно частини 1 статті 23 вказаного закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до абзацу першого та другого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно абзацу першого та другого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 806/1000/17).

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

В основі інтересу держави (національного, суспільного інтересу) лежить потреба у здійсненні дій, спрямованих на охорону землі як національного багатства. Порушення у сфері земельних відносин є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовом до суду в інтересах держави.

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені можливі порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Згідно частини 4 статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі» рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України. Органи уповноважені здійснювати контроль у сфері закупівель, не мають прав втручатися в проведення закупівель. Фінансовий контроль в Україні здійснюється органами Державної аудиторської служби.

Статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення державною фінансового контролю в Україні» визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель, який згідно статті 2 цього Закону є одним з головних завдань органу державного фінансового контролю, здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Відповідно до пункту 10 статті 10 Закону України «Про основні засаді здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансовою контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Положенням про Державну аудиторську службу Україна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016, та Положенням про Державну фінансову інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №310 від 06.08.2014, визначено, що здійснюючи моніторинг публічних закупівель Державна аудиторська служба України та Державна фінансова інспекція України, які є центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, мають право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави, зокрема, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; звертається до суду в інтересах держави; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства. Такого ж висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду при прийнятті постанови від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при прийнятті постанови від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональні територіальні органи, у тому числі Західний офіс Держаудитслужби.

Таким чином, органом який уповноважено здійснювати захист інтересів держави у сфері публічних закупівель у даному випадку, є Західний офіс Держаудитслужби.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Волинська обласна рада (позивач-1), Комунальне підприємство «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради (позивач-2), Західний офіс Держаудитслужби (позивач-3) були повідомлені про факт безпідставного внесення змін до договору від 09.04.2020 №30, однак будь-якого активного реагування щодо вжиття заходів судового захисту порушених інтересів держави впродовж розумного строку позивачі не вживали, з позовом до суду не звертались.

Вказані порушення спричинили шкоду інтересам держави, внаслідок чого, прокурором заздалегідь проінформовано позивачів та надано достатньо часу для реагування на стверджувані прокурором порушення інтересів держави. Належних заходів для захисту інтересів держави та для усунення порушень «Закону України «Про публічні закупівлі» позивачами не надано, а тому прокурором у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено про підготовку позову в інтересах держави в особі Волинської обласної ради та Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, та Західного офісу Державної аудиторської служби, що підтверджено листами: №53-1865 вих-21 від 28.05.2021, №53-1863 вих-21 від 28.05.2021, №53-1866 вих-21 від 28.05.2021.

Враховуючи положення статті 23 Закону України «Про прокуратуру», даним фактом підтверджується не здійснення захисту інтересів держави Західним офісом Держаудитслужби, що виявляється в усвідомленій пасивній поведінці.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі № 927/246/18.

З питань представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів 1, 2, 3 в суді суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у її постанові від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд встановив відповідність поданої прокурором позовної заяви вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України. На думку суду прокурором дотримано встановлену частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» процедуру, що в силу положень статей 44, 53 Господарського процесуального кодексу України наділяє прокурора процесуальною дієздатністю.

Щодо суті спору.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №30 на постачання природного газу від 09.04.2020.

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно зі статтею 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

У абзаці другому частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з врахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Оскільки договір №30 на постачання природного газу від 09.04.2020 укладено до моменту введення в дію положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» від 19.09.2019 №114-ІХ, а відтак зміни до даного правочину повинні вноситися у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про публічні закупівлі» процедури закупівель товарів, робіт і послуг, розпочаті до введення дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення дію цього Закону. Договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на момент укладення договору) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктами 2 і 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Прокуратурою листом від 05.01.2021 за №15-9 вих-21 ініційовано перед Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області проведення моніторингу публічної закупівлі №UA-2020-03-03-004575-a.

За результатами моніторингу процедури закупівлі №UA-2020-03-03-004575-a від 03.02.2021 установлено, що замовником для підтвердження обґрунтування збільшення ціни природного газу згідно додаткових угод №1-4 надано довідку Львівської торгово-промислової палати від 01.09.2020 №19-09/747 видану ТзОВ «Кастум», в якій зафіксовано розрахунок величини зміни приведеної вартості природного газу на хабі ТТF до кордону України за 1000 куб.м за 01.09.2020 у порівнянні із 22.08.2020 та становить +36,9%. В наданій довідці зазначено, що інформація сформована відповідно до даних сайту ТБ «Українська енергетична біржа». Також в довідці вказано, що ціна природного газу на 22.08.2020 склала 4087,20 грн та на 01.09.2020 - 5595,71 грн за 1000 куб.м.

За даними вебсайту ТБ «Українська енергетична біржа», оприлюднена інформація про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на ТБ «Українська енергетична біржа» за 1000 куб.м за кожний місяць на відповідні дати.

Зокрема, на сайті зазначено, що 22 серпня 2020 року ціна природного газу з ПДВ за 1000 куб.м становила 4611,78 грн, а 01.09.2020 - 5566,85 грн, тобто величина зміни приведеної вартості природного газу на хабі ТТF до кордону України за 1000 куб.м склала 20,7%.

На дату укладення договору та станом на дати укладання додаткових угод до нього ціна природного газу відповідно становила: договір від 09.04.2020 - 3360,00 грн, додаткові угоди від 07.09.2020 №1 - 3696,00 грн, від 08.09.2020 №2 - 4065,60 грн, від 09.09.2020 №3 - 4472,16 грн, від 10.09.2020 №4 - 4919,37 грн. Отже, вартість природного газу за 1000 куб.м додаткових угод №1-4 зросла на 39,99%.

Також, замовником для підтвердження обґрунтування збільшення ціни природного газу згідно додаткових угод №5-7 надано довідку Львівської торгово-промислової палати від 30.10.2020 №19-09/1031 видану ТзОВ «Кастум», в якій зафіксовано інформація про середньозважені ціни на природний газ результатами електронних біржових торгів на ТБ «Українська енергетична біржа» станом на 29.10.2020 та зросла з 5 983,81 грн до 6 618,83 грн, величина зміни цін склала +10,98%. На дати укладення додаткових угод до договору ціна природного газу відповідно становила: додаткові угоди від 10.11.2020 №5 - 5411,30 грн, від 10.11.2020 №6 - 5952,43 грн, від 10.11.2020 №7 _- 6547,67 грн. Отже, вартість природного газу за 1000 куб.м згідно додаткових угод №5-7 зросла на 29,98%.

Отже, відповідно до інформації оприлюдненої на вебсайті «Українська енергетична біржа» на час укладання додаткових угод №1-4 величина зміни цін склала +20,7, а додаткових угод №5,6,7 величина зміни цін склала +10,98%.

Водночас, замовник протягом вересня 2020 року вносив зміни договору (яким визначено планову ціну природного газу у розмірі 3360,00 грн урахуванням ПДВ) шляхом укладення додаткових угод, збільшивши планову ціну природного газу до 4919,37 грн, або на 39,99%. Аналогічно, замовником у листопаді 2020 року шляхом укладання додаткових угод №5-7 збільшено планову ціну природного газу до 6547,67 грн, або на 29,98%. Таким чином замовник безпідставно вносив зміни до істотних умов договору якими змінював ціну за одиницю товару, збільшуючи планову та фактичну ціну природного газу за 1000 куб.м з урахуванням ПДВ додатковими угодами від 07.09.2020 №1, від 08.09.2020 №2, від 09.09.2020 №3, від 10.09.2020 №4 на 19,29%, та додатковими угодами від 10.11.2020 №5, №6, №7 на 19% договору, чим порушив вимоги пункту 2 частини четвертої статті Закону.

Як вбачається із додаткових угод №1-4, вони укладені з проміжком часу в один день (07.09.2020, 08.09.2020, 09.09.2020, 10.09.2020), вказані додаткові угоди укладено на підставі одного і того ж листа Львівської торгово-промислової палати від 01.09.2020 №19-09/747, який не встановлює наявності факту коливання ціни на газ в період між 09.04.2020 та 07.09.2020, 08.09.2020, 09.09.2020, 10.09.2020.

Вищевказаний лист не містить відомостей щодо динаміки ціни на природний газ, в ньому відсутній аналіз вартості ціни газу на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі». При цьому, у вказаному листі зазначено, що вказана довідка є фактографічною та не містить узагальненої інформації щодо рівня цін (рівня змін цін) товару і внутрішньому ринку.

Таким чином, вказаний лист за змістом є лише документом довідково-інформаційного характеру та фактично дублює дані із сайту ТБ «Українська товарна біржа», в якому не міститься точної інформації про коливання цін на газ станом як на момент звернення товариства з листом-пропозицією про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод.

Разом з тим, до даних розміщених на офіційному сайті НАК «Нафтогаз України» (http://www.naftogaz.com), ціна на природний газ, який використовують промислові споживачі та інші суб`єкти господарської діяльності, для потреб, що не підпадають під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, за умови оплати після періоду (календарний місяць) поставки газу, становила:

- з 01.03.-31.03. - 5527,20 грн;

- з 01.04.-30.04. - 5536,80 грн;

- з 01.05.-31.05. - 4714,80 грн;

- з 01.06.-30.06. - 3818,40 грн;

- з 01.07.-31.07. - 4150,80 грн;

- з 01.08.-31.08. - 4168,80 гривень.

Відповідно до відомостей, розміщених на офіційному сайті ТБ «Українська товарна біржа» (http://www.ueex.com.ua ), середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів на Українській енергетичній біржі у період з 07.09.2020 по 10.09.2020 була незміна та становила 4 853,50 грн з ПДВ з післяоплатою.

Таким чином з аналізу інформації, яка розміщена на офіційних сайтах НАК «Нафтогаз України», ТБ «Українська товарна біржа», вбачається, що за період з квітня (на момент укладення договору) по вересень (до моменту внесення змін до істотних умов правочину) ціна на газ змінювалася, а саме зменшилась із 5 536,80 грн до 4 168,80 грн, а в період укладення додаткових угод за №1-4 вартість газу залишалася незмінною.

Отже ТзОВ «Кастум» під час участі у відкритих торгах, ігноруючи принцип добросовісної конкуренції, умисно занизило ціни на продукцію - природний газ, з метою отримання перемоги у торгах, а в подальшому безпідставно збільшило ціну із 3360,00 грн (ціна за договором від 09.04.2020 №30) до 4919,37 грн за 1 тисячу куб.м газу (ціна за додатковою угодою від 10.11.2020 №5) або на 46,4 % від первинної ціни за договором та до 8500,00 грн за 1 тисячу куб.м газу (ціна за додатковою угодою від 22.01.2021 №12), або на 152,9% від первинної ціни за договором №30 від 09.04.2020.

Таким чином, у зв`язку зі збільшенням ціни газу, обсяги постачання газу зменшилися та склали загальну вартість 749 549,29 грн, що жодним чином не узгоджується із загальними принципами, визначеними у Законі України «Про публічні закупівлі». Відтак, ТзОВ «Кастум» не поставлено замовнику 250 тисяч куб.м газу, як це визначено сторонами договору №30 від 09.04.2020 на суму 840 000,00 грн (із розрахунку 3 360,00 грн за 1 тисячу куб.м газу), а лише 118,87513 тисяч куб.м, що призвело до недоотримання КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» природного газу на який розраховувала при укладенні вказаного договору, адже постачання газу склало лише 47% від обумовленого об`єму.

На думку суду, укладення додаткових угод №5-12 прямо суперечить вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки додержання вимоги про збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків не дотримано, так при укладені додаткової угоди №5 від 10.11.2020 ціна збільшена на 61%, при укладені додаткової угоди №6 від 10.11.2020 ціна збільшена на 77,1%, при укладені додаткової угоди №7 від 10.11.2020 ціна збільшена на 94,8%, при укладені додаткової угоди №10 від 19.01.2020 ціна збільшена на 114,3%, при укладені додаткової угоди №11 від 20.01.2021 ціна збільшена на 135,7%, при укладені додаткової угоди №12 від 22.01.2021 ціна збільшена на 152,9%.

Таким чином, вищезазначені факти безумовно свідчать про недодержання сторонами вимог чинного законодавства України при укладені додаткових угод №1-12 до договору №30 від 09.04.2020.

ТзОВ «Кастум» листом від 04.01.2021 повідомило КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради про необхідність укладення додаткових угод №10-12 та скерувало їх проекти, разом з тим до листа долучено цінові довідки датовані 05.01.2021, 12.01.2021, 14.01.2021 які не могли існувати станом на 04.01.2021.

Змін в договір були внесені на підстав наданих відповідачем довідок торгово-промислової палати, які лише констатують рівень цін згідно з прейскурантом НАК «Нафтогаз України» та рівень загальних ринкових цін на газове паливо та не є доказом на підтвердження коливання ціни на товар на ринку.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, а також у постановах від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18 та від 12.09.2019 у справі №915/1868/18.

Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обгрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обгрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

В силу вимог частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товар переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону).

Разом з тим, статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності.

В листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» надано роз`яснення, що згідно з пунктом 2 частини четвертої статі 36 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиниць товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної в договорі. При цьому, норма пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар. Разом з тим, виходячи зі змісту частини першої статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно де змінених умов.

Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Згідно з статті 7 Закону України «Про публічні закупівлі», підпункту 57 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459 (в редакції чинній на час проведення тендерної закупівлі), вказане Міністерство є одним із органів, які здійснюють державне регулювання та контроль у сфері публічних закупівель, надає роз`яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Вказаний висновок також випливає з аналізу пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», так як наведена норма обмежує одноразове збільшення ціни 10 відсотками.

Аналогічна правова позиція з питання регулювання подібних правовідносин викладена у постановах Верховного суду, зокрема, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 15.03.2018 у справі №910/4474/17, від 25.06.2019 у справі №913/308/18.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини 4 статті 36 цього Закону.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 204 Цивільного кодексу України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК (435-15) вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Згідно пункту 7 Постанови, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. За змістом статті 216 ЦК (435-15) та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (частина перша статті 216 ЦК). За змістом ч. 2 ст. 215 ЦК України, нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуванням припису ч.1 ст.58 ГПК, бути об`єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе) (пункти 2.5.2, 2.6., 2.13 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №11 від 29.05.2013 року, «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 03.12.2020 у справі №909/703/19, від 21.05.2020 у справі №920/551/19, 04.06.2019 у справі №916/3156/17, від 09.07.2019 у справі №910/17258/17 визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Отже, на підставі висновку Луцької окружної прокуратури, відповідно до статті 37 Закону України «Про публічні закупівлі», часини 2 статті 215 Цивільного кодексу України додаткові угоди №1 від 07.09.2020, №2 від 08.09.2020, №3 від 09.09.2020, №4 від 10.09.2020, №5 від 10.11.2020, №6 від 10.11.2020, №7 від 10.11.2020, №10 від 19.01.2021, №11 від 20.01.2021, №12 від 22.01.2021 до договору про постачання природного газу №30 від 09.04.2020 є нікчемними, оскільки укладені в порушення вимог частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому наявні всі підстави вважати, що кошти, які отримані на підставі нікчемних угод отримані безпідставно.

Оскільки, вищевказані додаткові угоди є нікчемними, то розрахунок за поставлений природний газ повинен здійснюватися за ціною, вказаною в основному договорі про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №30 від 09.04.2020, а саме 3360,00 грн за 1 тисячу метрів кубічних природного газу.

Так, за період травень - серпень 2020 року постачання газу здійснювалося по 3360,00 грн за 1 тисячу куб.м.

За вересень 2020 року споживання газу КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» склало 0,61556 тисяч куб.м, вартість якого розрахована за наступною формулою:

4919,37 Ч 0,61556 = 3028,16 грн, де:

4919,37 грн - ціна за додатковою угодою №4 від 10.09.2020;

0,61556 куб.м - об`єм спожитого газу за договором №30 від 09.04.2020.

Тому, сума коштів, яку позивач-2 переплатив за вересень становить 959,88 грн (3 028,16-2 068,28), де:

3 028,16 - вартість за додатковою угодою №4 10.09.2020 (розрахунок за вересень 2020 року);

2 068,28 - вартість у разі закупівлі по 3360 Ч 0,61556.

За жовтень 2020 року споживання газу КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» склало 15,18122 тисяч куб.м, вартість якого розрахована за наступною формулою:

4919,37 Ч 15,18122 = 74681,95 грн, де:

4919,37 - ціна за додатковою угодою №4 від 10.09.2020;

15,18122 куб.м - об`єм спожитого газу за договором №30 від 09.04.2020.

Тому, сума коштів, яку позивач-2 переплатив за жовтень 2020 року становить 23673,05 грн (74681,95 -51008,90), де:

74681,95 - вартість за додатковою угодою№4 від 10.09.2020;

51008,90 - вартість у разі закупівлі по 3360 Ч 15,18122.

За листопад 2020 року споживання газу КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» склало 36,24856 тисяч куб.м , вартість якого розрахована за наступною формулою:

6547,67 Ч 36,24856 = 237343,54 грн, де:

6547,67 - ціна за додатковою угодою №7 від 10.11.2020;

6547,67 - куб.м - об`єм спожитого газу за договором №30 від 09.04.2020.

Тому, сума коштів, яку позивач-2 переплатив за листопад 2020 року становить 115548,38 грн (237343,54 - 121795,16), де:

237343,54 - вартість за додатковою угодою №7 від 10.11.2020;

121795,16 - вартість у разі закупівлі по 3360 Ч 36,24856.

За грудень 2020 року споживання газу КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» склало 45 тисяч куб.м, вартість якого розрахована за наступною формулою:

6547,67 Ч 45000 = 294645,06 грн, де:

6547,67 - ціна за додатковою угодою №7 від 10.11.2020;

45000 куб.м - об`єм спожитого газу за договором №30 від 09.04.2020.

Тому, сума коштів, яку позивач-2 переплатив за грудень 2020 року становить 143 445,06 грн (294645,06 - 151200,00), де:

294645,06 - вартість за додатковою угодою №7 від 10.11.2020;

151200,00 - вартість у разі закупівлі по 3360 Ч 45000.

За січень 2021 року КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» склало 17,38757 тисяч куб.м, вартість якого розрахована за наступною формулою:

8500 Ч 17,38757 - 22869,56 = 124924,72 грн, де:

8500 - ціна за додатковою угодою №12 від 22.01.2021;

17,38757 тисяч куб.м - об`єм спожитого газу за договором №30 від 09.04.2020;

22869,56 - сума переплати за грудень 2020 року відповідно до акту здачі-прийняття від 16.02.2021 №РН-0000058;

Тому, сума коштів, яку позивач-2 переплатив за січень 2021 року становить 66502,48 грн (124924,72 -58422,24), де:

124924,72 - вартість за додатковою угодою №12 від 22.01.2021;

58422,24 - вартість у разі закупівлі по 3360 Ч 17,38757.

Таким чином, на підставі додаткових угод №4,7,12 надміру безпідставно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 350 128,85 грн.

Згідно статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі позивача-1: Волинської обласної ради, позивача-2: Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради, позивача-3: Західного офісу Держаудитслужби до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» про стягнення 350 128,85 грн, на переконання суду, є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Твердження відповідача наведені ним у відзиві спростовуються матеріалами справами та наданими прокуратурою доказами.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд встановив відповідність поданої прокурором позовної заяви вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України. На думку суду прокурором дотримано встановлену частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» процедуру, що в силу положень статей 44, 53 Господарського процесуального кодексу України наділяє прокурора процесуальною дієздатністю.

У позовній заяві прокурор навів обгрунтований та зрозумілий розрахунок стягуваної суми.

Надані відповідачем довідки торгово-промислової палати про ціну на товар/коливання такої ціни на ринку, на підставі яких було підписано нікчемні додаткові угоди, не є достатнім доказом для обґрунтованості змін до договору закупівлі, про що було вказано судом вище.

Отже заперечення відповідача наведені у відзиві не спростовують позовні вимоги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020 р.

Суд, виходячи із стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, дійшов висновку, що надані прокурором докази, про які суд вказував вище, є більш вірогідними. Відтак, позов підлягає до задоволення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду Волинською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір в сумі 5 251,93 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1560 від 25.06.2021.

Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 5 251,93 грн відшкодування витрат на оплату судового збору на користь Волинської обласної прокуратури.

Керуючись статтями 4, 13, 41, 45, 53, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» (юридична адреса: 79019, м.Львів, проспект Чорновола, буд.63; фактична адреса: 79005, м.Львів, пл. Міцкевича, 8 (5-ий поверх), ідентифікаційний код 41087491) на користь Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради (43000, Волинська область, Луцький район, с.Липини, вул.Теремнівська, буд.98; ідентифікаційний код 05384318) кошти в сумі 350 128,85 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» (79019, м.Львів, проспект Чорновола, буд.63; ідентифікаційний код 41087491) на користь Волинської обласної прокуратури (43025, Волинська область, м.Луцьк, вул.Винниченка, буд.15; ідентифікаційний код 02909915; розрахунковий рахунок НОМЕР_1 ) 5 251,93 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст рішення

складено 11.11.2021

Суддя Сухович Ю.О.