ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3274/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомплект" (61035, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 127 А, офіс 316, )
до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області (64601, м. Лозова, вул. Лозовського, 10-а, )
про стягнення коштів
за участю представників:

представника позивача - Шматков Д.С., ордер №1059892 від 04.10.2021 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2444 від 30.10.2018 року;

представника відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецкомплект" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року у сумі 2120507,54 грн. Суму сплаченого судового збору позивач також просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3274/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на "09" вересня 2021 р. о 15:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2021 відкладено підготовче засідання на 05.10.2021 о 14:40 год.

27.09.2021 відповідачем до канцелярії господарського суду Харківської області подано відзив на позов за вх. № 22593, який долучено до матеріалів справи.

05.10.2021 відповідачем до канцелярії господарського суду Харківської області електронною поштою подано клопотання за вх. № 6326 про відкладення розгляду справи.

Клопотання з додатком долучено до матеріалів справи.

В призначене підготовче засідання 05.10.2021 сторони своїх представників не направили. Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/3274/21 на тридцять днів; клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 6326 від 05.10.2021) задоволено; відкладено підготовче засідання на "19" жовтня 2021 р. о 15:40 год.

18.10.2021 від відповідача електронною поштою до канцелярії господарського суду Харківської області надійшло клопотання за вх. № 6579 про проведення судового засідання, яке призначено на 19.10.2021, у відсутність відповідача та про долучення до матеріалів справи листа Первомайського управління Державної казначейської служби України Харківської області від 29.09.2021 №01-57/90.

Клопотання з додатком долучено до матеріалів справи.

19.10.2021 відповідачем до канцелярії господарського суду Харківської області подано клопотання за вх. № 24484 про проведення судового засідання, яке призначено на 19.10.2021, за відсутності відповідача та про долучення до матеріалів справи листа Первомайського управління Державної казначейської служби України Харківської області від 29.09.2021 №01-57/90.

Клопотання з додатком долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.10.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.11.2021 о 15:20 год.

01.11.2021 від відповідача до канцелярії господарського суду Харківської області надійшло клопотання за вх. № 25636 про проведення судового засідання, яке призначено на 02.11.2021, за відсутності відповідача.

Клопотання з додатком долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.11.2021 на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 09.11.2021 о 15:20 год.

В призначене судове засідання по суті 09.11.2021 з`явився представник позивача , який наполягав на задоволенні позову.

Відповідач свого представника в призначене судове засідання не направив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

За результатами проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2019-03-15-001741-а), між ТОВ «СПЕЦКОМПЛЕКТ» та Відділом освіти, молоді та спорту Первомайської районної державної адміністрації Харківської області був укладений Договір про закупівлю № 129 від 23.04.2019 року (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, ТОВ «СПЕЦКОМПЛЕКТ» як Підрядник, зобов`язувалось виконати зі своїх матеріалів роботи - Енергозберігаючі заходи для реконструкції Комунального закладу «Біляївський ліцей» Первомайської районної державної адміністрації Харківської області за адресою: 64141, Харківська область, Первомайський район, село Біляївка, вулиця Лозівська, 1, та Комунального закладу «Біляївський заклад дошкільної освіти (ясла-садок)» Первомайської районної державної адміністрації Харківської області за адресою: 64141, Харківська область, Первомайський район, село Біляївка, вулиця Лозівська ,1, а Замовник, зобов`язувався прийняти та сплатити виконані роботи.

У відповідності до 2.1. Договору, загальна сума Договору зумовлена договірною ціною та складає: 7 539 681 грн. 60 коп. ( сім мільйонів п`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп.), в т.ч. ПДВ - 1 256 613,60 грн., а саме: за рахунок коштів 2019 року - 3 000 000,00 гри. ( три мільйони 00 коп.), та за рахунок коштів 2020 року - 4 539 681,60 грн. (чотири мільйони п`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп.)

Згідно п.2.2. Договору, сума договору може бути зменшена в залежності від фактичного обсягу видатків «Замовника», про що сторони підписують додаткову угоду по даному договору.

Умовами п.2.3.Договору, сторони погодили, що ціна за виконані роботи встановлюються в національній валюті України - гривні.

Відповідно п.2.6. Договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються «Замовником» по мірі надходження коштів з бюджету в межах відповідних бюджетних асигнувань. Такі умови фінансування виключають пред`явлення штрафних санкцій щодо оплати робіт.

Згідно п.3.1. Договору, розрахунки по договору виконуються «Замовником» за фактично виконані роботи, включаючи усунення виявлених в процесі приймання недоліків, на підставі актів виконаних робіт за типовою формою № КБ-2в на умовах відстрочки платежу до 30 календарних днів, з урахуванням вимог ч.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України. В разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється на протязі 10 банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування на свій реєстраційний рахунок. До акту додаються відповідні розрахунки та довідка про вартість виконаних робіт № КБ-3.

Умовами п. 12.1. Договору, зміни та доповнення умов цього Договору здійснюється шляхом підписання повноваженими особами Сторін додаткових угод про умови, узгоджені шляхом переговорів, після чого вони стають невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.13.1. Договору, Договір вступає в силу після його підписання належним чином уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2020 р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатком №1 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони погодили Договірну ціну.

Додатком №2 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони погодили календарний графік виконання робіт.

Додатком №3 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони погодили план фінансування робіт.

Додатковою угодою №1 від 25.04.2019 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони внесли зміни в п. 14, п.п.1. вищезазначеного Договору.

25.04.2019 сторони погодили Додаток №1 до Додаткової угоди №1 від 25.04.2019 до Договору про закупівлю №129 від 23.04.2019 року, а саме змінили договірну ціну.

Додатковою угодою №2 від 13.05.2019 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони внесли зміни в Розділ 15 вищезазначеного Договору.

Додатковою угодою №3 від 16.09.2019 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони внесли зміни до п.1. розділу 14 вищезазначеного Договору.

Додатковою угодою №4 від 27.12.2019 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони внесли зміни до п.2.1. Розділу 2 вищезазначеного Договору.

Додатковою угодою №5 від 27.08.2020 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони внесли зміни до п.13, п.п.13.1. та п.2., п.п.2.1. вищезазначеного Договору.

Додатковою угодою №6 від 12.10.2020 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони внесли зміни до п.2, п.п.2.1. та до п.1. Розділу 14 вищезазначеного Договору.

Додатком №2 до Додаткової угоди №6 від 12.10.2020 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони погодили календарний графік виконання робіт.

Додатком №3 до Додаткової угоди №6 від 12.10.2020 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони погодили план фінансових робіт.

Додатковою угодою №7 від 10.12.2020 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони внесли зміни до п.2.1. Розділу 2 та п.1.3. Розділу 14 вищезазначеного Договору.

Додатком №2 до Додаткової угоди №7 від 10.12.2020 до Договору про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року, сторони погодили план фінансових робіт.

За твердженням позивача, загальна вартість Договору, з урахуванням усіх підписаних додаткових угод до Договору, становить 6 620 161,92 коп.

Як зазначив позивач, в порушення взятих на себе зобов`язань, Відділ освіти, молоді та спорту Первомайської районної державної адміністрації Харківської області оплатив виконані підрядником роботи не у повному обсязі, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 2 120 507,54 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1321 затверджено Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються.

Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1635-р від 16.12.2020 року було розпочато реорганізацію районних державних адміністрацій, відповідно до якого, Первомайська районна державна адміністрація Харківської області та Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області реорганізовуються шляхом приєднання до Лозівської районна державна адміністрація Харківської області.

Розпорядженням Заступника Голови Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, Голови комісії з реорганізації, від 03 лютого 2021 року № 21 «Про припинення структурних підрозділів Первомайської районної державної адміністрації зі статусом юридичних осіб публічного права» зобов`язано припинити юридичну особу - Відділ освіти, молоді та спорту Первомайської районної державної адміністрації Харківської області () шляхом ліквідації та затверджено склад ліквідаційної комісії Відділу освіти, молоді та спорту Первомайської районної державної адміністрації Харківської області.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2021 за вих. №81/03 позивач звернувся до заступника голови Лозівської РДА - голови ліквідаційної комісії Петренко Ю.І. з Заявленням вимог кредитора про внесення суми кредиторської заборгованості у розмірі 2120507,54 грн. в передавальний акт.

Рішенням Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області V сесії VIII скликання №174 від 08.04.2021 року було надано попередню згоду на прийняття майна, об`єктів незавершених капітальних інвестицій та дебіторської заборгованості зі спільної власності територіальних громад сіл і селищ Лозівського району Харківської області до комунальної власності Біляївської територіальної громади, а саме: Енергозберігаючі заходи для реконструкції Комунального закладу «Біляївський ліцей» Первомайської районної державної адміністрації Харківської області за адресою: 64141, Харківська область, Первомайський район, село Біляївка, вулиця Лозівська, 1 та Комунального закладу «Біляївський заклад дошкільної освіти (ясла-садок)» Первомайської районної державної адміністрації Харківської області за адресою: 64141, Харківська область, Первомайський район, село Біляївка, вулиця Лозівська 1.

01.06.2021 за вих. №815 позивач звернувся до заступника голови Лозівської РДА - голови ліквідаційної комісії Петренко Ю.І. з повторним Заявленням вимог кредитора про внесення суми кредиторської заборгованості у розмірі 2120507,54 грн. в передавальний акт.

13.07.2021 за вих.№816/07 від 13.07.2021 позивач звернувся до Лозівської районної державної адміністрації у Харківській області, як до правонаступника Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, з Претензією про сплату заборгованості за Договором про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року у розмірі 2120507,54 грн. Проте, претензія була залишена без відповіді.

Вказане стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року у сумі 2120507,54 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У силу приписів частин 2, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Отже, згідно з положеннями статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та 525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Заперечуючи проти позову у своєму відзиві вх. №22593 від 27.09.2021, відповідач зазначає, що законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється (ліквідується). Відповідач вважає, що позивачем ТОВ «Спецкомплект» в даному випадку обраний не вірний спосіб захисту своїх прав, а саме згідно вимог законодавства ТОВ «Спецкомплект» повинен був протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про відмову у задоволені його вимог ліквідаційною комісією, звернутися до суду із позовом до Відділу освіти, молоді та спорту, з вимогою про включення його кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу. Окрім того, відповідач вказує, що бюджетні установи не мають права укладати договори на придбання товарів, робіт і послуг, за якими необхідно буде здійснити платежі на суму, що перевищує бюджетні асигнування, передбачені кошторисом на ці цілі, або здійснювати видатки, узагалі не заплановані на поточний рік. Укладені договори на отримання товарів, робіт і послуг в обов`язковому порядку реєструються в Державній казначейській службі, що є підставою для їх оплати за бюджетні кошти. В обґрунтування своїх доводів відповідач посилається на лист Первомайського управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 29.09.2021 №01-57/90, згідно якому бюджетні забовязання на суму 2120507,54 грн. за виконання робіт згідно Договору від 23.04.2019 №129, в казначейській службі не реєструвалось. Кредиторська заборгованість в Первомайському управлінні Державної казначейської служби України Харківської області по Відділу освіти, молоді та спорту Первомайської райдержадміністрації за КЕКВ3142 "Реконструкція та реставрація інших об`єктів " станом на 01.01.2021 не обліковується.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ВІДДІЛ ОСВІТИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ ПЕРВОМАЙСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ знаходиться в стані припинення з 08 лютого 2021 року - внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результат її ліквідації (строк пред`явлення кредиторських вимог - до 08.04.2021).

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Таким чином, кожна вимога кредитора має бути розглянута та прийняте рішення, яке надсилається кредитору.

Відповідно до частини першої статті 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно статті 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Статтею 108 ЦК України визначено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

При цьому, слід звернути увагу на те, що за змістом частини другої статті 107 ЦК України до передавального акту підлягають включенню положення про правонаступництво усіх зобов`язань, заявлених до юридичної особи, що припиняється, не залежно від того, визнаються такі зобов`язання цією особою чи оспорюються.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Отже, законодавством передбачено спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється - шляхом звернення із відповідними вимогами до комісії з припинення юридичної особи.

Крім того, несвоєчасне заявлення кредитором грошових вимог у процедурі припинення боржника (відповідача) впливає лише на порядок задоволення таких вимог. Такого способу захисту порушеного особою, що припиняється, права кредитора як звернення із вимогами саме про стягнення заборгованості норми статей 104-112 ЦК України не передбачають.

Згідно ч.3 ст.112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Таким чином, зазначені норми Цивільного кодексу України передбачають особливий порядок звернення до юридичної особи, що перебуває в процесі припинення, з кредиторськими вимогами.

Такі вимоги подаються до ліквідаційної комісії, яка повинна їх розглянути у визначений статті 105 Цивільного кодексу України строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 01.03.2021 за вих. №81/03 звернувся до заступника голови Лозівської РДА - голови ліквідаційної комісії Петренко Ю.І. з Заявленням вимог кредитора про внесення суми кредиторської заборгованості у розмірі 2120507,54 грн. в передавальний акт. Вищезазначене Заявлення вимог кредитора було прийнято особисто головою ліквідаційної комісії Петренко Ю.І. 09.03.2021 , про що свідчить відповідний особистий підпис Петренко Ю.І., однак відповіді позивачем отримано не було.

01.06.2021 за вих. №815 позивач повторно звернувся до заступника голови Лозівської РДА - голови ліквідаційної комісії Петренко Ю.І. з аналогічним Заявленням вимог кредитора про внесення суми кредиторської заборгованості у розмірі 2120507,54 грн. в передавальний акт, проте відповіді на зазначене звернення відповідачем , також, отримано не було.

Виходячи із змісту статті 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор мав право звернутися до суду з позовом до ліквідаційної комісії протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову.

Проте, позивач вирішив реалізувати власне право на звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів, обравши не вірний спосіб захисту, а саме звернувся з позовом про стягнення заборгованості до правонаступника Лозівської районної державної адміністрації у Харківській області , всупереч вимог ст. 112 ЦК України,

У розрізі спірних правовідносин, судом також враховано схожу правову позицію щодо застосування норми статей 104-112 ЦК України, що викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 487/3335/13-ц та постановах Верховного Суду: від 03.05.2018 у справі № 924/478/16, від 01.08.2018 у справі № 910/24157/16, від 20.01.2020 у справі № 922/416/19 і ін.

У пункті 42 постанови Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 922/416/19 Верховний Суд зазначає: "У постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у подібній справі № 924/478/16 Суд погодився з висновками місцевого та апеляційного господарського судів щодо того, що позивачем відповідно до вимог статті 112 ЦК та з урахуванням приписів частини другої статті 16 ЦК України обраний не вірний спосіб захисту, оскільки жодна норма цивільного законодавства не вимагає додаткового звернення кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості до звернення з позовом про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу боржника. Належним способом захисту прав кредитора у даному випадку є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника визнаних ним вимог, а не про стягнення з боржника грошових коштів. Звернення кредитора з позовом про стягнення заборгованості з боржника не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до ліквідаційного балансу особи, що припиняється.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд зазначає, що у відповідності до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги те, що ВІДДІЛ ОСВІТИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ ПЕРВОМАЙСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ перебуває у стані припинення, з урахуванням приписів частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, суд доходить висновку, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту своїх прав, а саме звернення позивача з позовом про стягнення грошових коштів з правонаступника - Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, оскільки обраний спосіб не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до передавального акту (ліквідаційного балансу) боржника.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позивачем у даному конкретному випадку, неправильно обрано спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором про закупівлю №129 від 23 квітня 2019 року у розмірі 2120507,54 грн. не підлягають задоволенню.

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомплект" зі сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецкомплект" (61035, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 127 А, офіс 316, ).

Відповідач: Лозівська районна державна адміністрація Харківської області (64601, м. Лозова, вул. Лозовського, 10-а, ).

Повне рішення складено "19" листопада 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3274/21