ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.11.2021 Справа № 905/1332/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області про стягнення збитків у розмірі 3 950 459,31 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача Єрьомичева А.В. (за довіреністю);

від відповідача не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області із позовом до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області про стягнення збитків у розмірі 3 950 459,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору про порядок розрахунку компенсаційних витрат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян на території Слов`янської міської ради №Дон/НРП-18059/НЮ-і від 24.04.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1332/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04.10.2021 року.

26.08.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає, що в укладеному між сторонами договорі №Дон/НРП-18059/НЮ-і від 24.04.2018 року, обумовлено обов`язок Управління в межах суми бюджетних асигнувань сплатити перевізнику компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян у розмірі 700000,00 грн до 31.12.2018. За твердженням відповідача, такий обов`язок ним виконано у повному обсязі та у встановлений строк.

06.09.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.09.2021 відкладено підготовче засідання на 04.10.2021 року.

29.09.2021 через підсистему Електронний суд до Господарського суду Донецької області від відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву (29.09.2021 на електронну пошту та 01.10.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області надійшли аналогічні за змістом документи).

01.10.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.10.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/1332/21 та призначено розгляд справи по суті на 01.11.2021 року.

05.11.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання про перенос справи.

08.11.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від позивача надійшли пояснення по справі.

У судове засідання 01.11.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання відповідача про перенесення судового засідання, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Подаючи до суду клопотання про перенесення судового засідання, заявник жодним чином не обґрунтовує необхідність такого відкладення, з метою вчинення будь-яких процесуальних дій, що потребують особистої його явки в судове засідання.

Отже, враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання про перенесення судового засідання.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 року між Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради - головним розпорядником коштів щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій на громадян-мешканців м. Слов`янськ та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», в особі структурного підрозділу «Служба приміських пасажирських перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» підписано договір №Дон/НРП-18059/НЮ-і про порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян на території Слов`янської міської ради (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору останній регламентує взаємовідносини Сторін щодо відшкодування Платником витрат Перевізнику за перевезення окремих категорій громадян, які відповідно до чинного законодавства України мають право на пільговий проїзд (надалі пільгові категорії громадян) в залізничному транспорті приміського сполучення.

При здійсненні відшкодування виплат за перевезення Пільгових категорій громадян сторони керуються Бюджетним кодексом України, постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян». Рішенням Слов`янської міської ради про міський бюджет м. Слов`янськ на відповідний рік, рішенням Слов`янської міської ради від 26.07.2017 №7-ХХХІХ-7 «Про затвердження Положення про порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського та міжміського сполучення окремих категорій громадян на території Слов`янської міської ради» (п.1.2. Договору).

Перевізник зобов`язується надавати якісні послуги з перевезення пільгової категорії громадян залізничним транспортом приміського сполучення передбачених чинним законодавством України (п.2.2. Договору).

Платник згідно з Положенням та в межах суми бюджетних асигнувань, передбачених в кошторисах доходів та видатків Платника на відповідний рік, зобов`язується сплатити Перевізнику компенсацію у розмірі 700 000 грн до 31 грудня 2018 року за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян на підставі наданих Перевізником документів, передбачених цим Договором (п. 2.3. Договору).

На підставі наданих Перевізником розрахунків та актів звіряння заборгованості, Платник перераховує Перевізнику суму відшкодування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян в межах кошторисних призначень на відповідний період помісячного розпису при наявності фінансування (п. 3.3. Договору).

Даний договір набирає чинності з 01 січня 2018 року і діє в частині надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян до 31 грудня 2018 року, а в частині здійснення компенсаційних виплат - до їх погашення (п. 7.1. Договору).

Договір підписаний та засвідчений печатками обох сторін без зауважень.

За період з січня грудень 2018 позивач здійснив перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами.

Донецькою залізницею (позивачем) визначено суму недоотриманих коштів у 2018 році за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, а саме за перевезення наступних категорій пільговиків для приміського сполучення: інваліди Великої Вітчизняної війни 1, 2, 3 групи та прирівняні до них особи (ІВВВ 1, ІВВВ2, ІВВВ3); учасники Великої Вітчизняної війни, бойових операцій (УВВВ); батьки військовослужбовців, які загинули чи померли (БЗВ); інваліди війни 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують в поїздах інваліда (ІВ1, ІВ2, ІВ3, СУПРІ); учасники бойових дій (УВУ); інваліди 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують інвалідів 1 групи (ІНВ, СІНВІ1); постраждалі внаслідок Чорнобильської аварії 1 категорії, учасники ліквідації, діти віком від 6-18 років, яким встановлена інвалідність пов`язана з Чорнобильською катастрофою (ЛЧАЕС, ДЧ-18), пенсіонери за віком (ПЕНС); ветерани: органів внутрішніх справ, військової служби (ВОВС); діти віком 6 до 18 років (до 23 років) з багатодітних сімей (ДИТС); діти-сироти і діти, які залишились без піклування батьків, віком від 16-18 років (ДС6-18); діти-інваліди віком від 6-18 років (Д16-18) по Донецькій області м. Слов`янськ:

у січні 2018 року на загальну суму 165 513,33 грн. (з ПДВ) за 15181 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у лютому 2018 року на загальну суму 141 046,27 грн. (з ПДВ) за 12875 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у березні 2018 року на загальну суму 185 863,86 грн. (з ПДВ) за 16890 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у квітні 2018 року на загальну суму 185 886,53 грн. (з ПДВ) за 14901 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у травні 2018 року на загальну суму 270 422,80 грн. (з ПДВ) за 17311 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у червні 2018 року на загальну суму 301 548,93 грн. (з ПДВ) за 19720 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у липні 2018 року на загальну суму 341 543,77 грн. (з ПДВ) за 21422 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у серпні 2018 року на загальну суму 392 530,00 грн. (з ПДВ) за 20155 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у вересні 2018 року на загальну суму 919 808,46 грн. (з ПДВ) за 17554 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у жовтні 2018 року на загальну суму 705 584,27 грн. (з ПДВ) за 18123 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у листопаді 2018 року на загальну суму 559 769,09 грн. (з ПДВ) за 15811 оформлених пільгових проїзних документів (квитками);

у грудні 2018 року на загальну суму 481 032,00 грн. (з ПДВ) за 15239 оформлених пільгових проїзних документів (квитками).

За вказаний період залізницею складено облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів та сформовано загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні.

За даними Акціонерного товариства «Українська залізниця», відображеними в акті звіряння заборгованості між регіональною філією «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» та Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради заборгованість станом на 01.01.2018 становить 2 528 274,80 грн, за 12 місяців 2018 року становить 4 650 459,31 грн, фактично сплачено за 12 місяців 2018 року 0 грн, заборгованість станом на 01.01.2019 року 6 478 734,11 грн, в тому числі за минулий рік 2 528 274,80 грн та поточний рік 3 950 459,31 грн.

Відповідачем означений акт підписано, вказано, що за даними Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради заборгованість станом на 01.01.2018 становить 0 грн, за 12 місяців 2018 року становить 700000,00 грн, фактично сплачено за 12 місяців 2018 року 700000,00 грн, заборгованість станом на 01.01.2019 року 0 грн, в тому числі за минулий рік 0 грн та поточний рік 0 грн.

Оскільки відповідач не виконав обов`язок щодо відшкодування витрат по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом за період січень грудень 2018 року, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення збитків у розмірі 3 950 459,31 грн.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України. Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, Законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Таким чином, обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, Залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.

Отже, забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені залізничним транспортом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №904/94/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Залізниця здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевого бюджетів.

За змістом статей 89, 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (далі - Порядок № 256), чинного на момент виникнення спірних правовідносин .

У пункті 2 порядку №256 визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 256 головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 256 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

В абзаці першому пункту 6 Порядку № 256 зазначено, що фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 256, головні розпорядники у 5-денний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік компенсаційних виплат за пільговий проїзд категорій громадян.

Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у місті Слов`янськ є Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області, а відшкодування витрат, понесених внаслідок пільгового перевезення, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі, встановлено Порядком розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 №1359, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №1359).

Пунктом 2 Порядку №1359 визначено, що до пільгових перевезень залізничним транспортом (далі - пільгові перевезення) належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян зі знижкою, встановленою законодавством.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку №1359 облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки). Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг.

Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності (п. 5 Порядку №1359).

За приписами п. 7 Порядку №1359 сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.

Положеннями п.п. 9-11 Порядку №1359 передбачено, що на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом. Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми. Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина друга статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

З матеріалів справи, а саме з облікових форм та зведених відомостей вбачається, що протягом 2018 року позивачем надавались послуги з перевезення приміським сполученням окремим категоріям громадян, яки користуються пільгою на загальну суму 4 650 459,31 грн.

На виконання умов договору №Дон/НРП-18059/НЮ-і від 24.04.2018, відповідачем сплачено позивачу 700000,00 грн, що визнано сторонами.

Тобто, недоотримана сума коштів за перевезення фактичної кількості пільговиків склала 3 950 459,31 грн.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно приписів ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Перевезення пасажирів на пільгових умовах виконано залізницею не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Вищевикладеним спростовуються доводи відповідача про те, що сплата ним перевізнику компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян відбулась у повному обсязі.

Так, оскільки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області, яке є розпорядником бюджетних коштів, не провело розрахунки за пільгові перевезення окремих категорій громадян в повній мірі, то відповідач зобов`язаний у відповідності до вимог п.п.2, 3, 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, відшкодувати понесені залізницею витрати за перевезення пільговиків за період січень-грудень 2018 року.

З огляду на викладене, відповідач, виконуючи функції розпорядника за рахунок субвенцій з державного та місцевого бюджетів на здійснення заходів з виконання державних та місцевих програм соціального захисту населення, не здійснив у повному обсязі розрахунки за пільгове перевезення окремих категорій громадян, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем збитків за перевезення пільгових категорій громадян за 2018 рік на суму 3 950 459,31 грн є обґрунтованими підтвердженими належними і допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, з урахуванням правомірності та доведеності матеріалами справи позовних вимог про стягнення збитків у сумі 3 950 459,31 грн за період з січня по грудень 2018 року, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області про стягнення збитків у розмірі 3 950 459,31 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області (84116, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Генерала Батюка, будинок 40, ) на користь на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) кошти у сумі 3 950 459,31 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 59 256,89 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 08 листопада 2021 року.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2021 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов