ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Черкаси справа №925/1138/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ»

до Комунального підприємства «Черкаські ринки» Черкаської міської ради»

про стягнення 7156,93 грн,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до Комунального підприємства «Черкаські ринки» Черкаської міської ради» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №333 від 01.09.2019 у розмірі 7156,93 грн з яких: 6000,00 грн сума основного боргу, 360,18 грн пеня, 183,88 грн 3% річних, 612,87 грн інфляційні втрати та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеними між сторонами договором про надання послуг №333 від 01.09.2019 позивачем було надано відповідачу консультаційні послуги з питань закупівель на загальну суму 6000,00 грн, проте у порушення умов договору відповідач не сплатив позивачу договірну вартість наданих послуг у повному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.09.2021 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 10.10.2021, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 01.10.2021.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 02.09.2021, направлена судом на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві, за адресою його місцезнаходження та повернулась ухвала суду від 02.09.2021, причиною повернення ухвали до суду вказано, що Комунальне підприємство «Черкаські ринки» Черкаської міської ради» вибуло з указаної адреси.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пункт 3.9.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України №3 від 23.03.2012).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідачів про розгляд справи та неподання ними відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» (виконавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Черкаські ринки» Черкаської міської ради» (замовник, відповідач у справі) був укладений договір про надання послуг №333 (далі договір). За умовами цього договору виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання замовнику консультаційних послуг з питань підприємницької діяльності та управління, а саме консультаційних послуг з питань підприємницької діяльності та управління, а саме консультаційних послуг з питань закупівель (далі послуги) у порядку та на умовах, визначених у даному договорі із супроводу процедур закупівель, а замовник у свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги (пункт 1.1 договору).

Перелік послуг, які надає виконавець замовнику сторони визначили у пункту 1.2 договору, згідно з яким виконавець надає наступні послуги: інформаційно-консультативні послуги з питань законодавства у сфері публічних закупівель; розробку проекту річного плану закупівель, додатку до річного плану та зміни до них (стосовно застосування конкретної процедури закупівлі) їх оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель; супроводження допорогової закупівлі; оскарження процедур закупівель в Антимонопольному комітеті України та у судовому порядку (пункт 1.2 договору).

Загальна вартість послуг (ціна договору) становить 20 000.00 грн без ПДВ (пункт 2.1 договору).

Сторони погодили, що замовник здійснює оплату за надані послуги на умовах відстрочки платежу до 10 днів з моменту і на підставі підписаного сторонами відповідного акту наданих послуг (пункт 2.2 договору).

Виконавець зобов`язується своєчасно та якісно надавати послуги відповідно до заявки замовника про надання послуг та умов договору (пункт 3.1.1 договору).

Замовник у свою чергу зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплатити надані виконавцем послуги згідно з умоввами договору (3.2.1 договору).

Сторони несуть відповідальність за невиконання зобов`язань згідно з договором у порядку, передбаченому, чинним законодавством України (пункт 4.1 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (пункт 6.1 договору).

Дія договору припиняється при настанні однієї з умов: закінчення терміну дії договору до 31.08.2020; за згодою сторін; з інших підстав, передбачених чинним законодавством України (пункт 6.2 договору).

Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 6.3 договору).

Усі зміни та доповнення до договору оформлюються додатковими угодами до договору (пункт 7.1 договору).

На виконання умов договору позивач передав, а замовник прийняв консультаційні послуги з питань підприємницької діяльності та управління, а саме консультаційні послуги з питань закупівель за червень 2020 року на загальну суму 2000,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі послуг до договору №99 від 30.06.2020, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

На виконання умов договору позивач передав, а замовник прийняв консультаційні послуги з питань підприємницької діяльності та управління, а саме консультаційні послуги з питань закупівель за липень 2020 року на загальну суму 2500,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі послуг до договору №133 від 31.07.2020, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

На виконання умов договору позивач передав, а замовник прийняв консультаційні послуги з питань підприємницької діяльності та управління, а саме консультаційні послуги з питань закупівель за серпень 2020 року на загальну суму 2500,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі послуг до договору №165 від 31.08.2020, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Будь-яких зауважень з боку відповідача щодо якості, строків та повноти наданих позивачем послуг за договором відповідачем не надано.

Відповідач у визначений у договорі строк не розрахувався за надані позивачем послуги, наведене стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення з боржника заборгованості.

За доводами позивача, відповідач частково розрахувався на надані позивачем послуги, які надані згідно з актом приймання-передачі послуг до договору №99 від 30.06.2020 та сплатив на користь позивача 1000,00 грн.

Договірний термін оплати послуг за актом приймання-передачі послуг до договору №99 від 30.06.2020 сплинув 10.07.2020, за актом приймання-передачі послуг до договору №133 від 31.07.2020 сплинув 10.08.2020; за актом приймання-передачі послуг до договору №165 від 31.08.2020 сплинув 10.09.2020.

Станом на час звернення позивача з цим позовом до суду заборгованість відповідача за надані послуги становить 6000,00 грн, яку разом із пенею та нарахованими на цю заборгованість інфляційними витратами, та 3% річними позивач просить стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з надання послуг, на підставі укладеного між сторонами договору, які урегульовані зокрема главою 63 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За умовами договору замовник здійснює оплату за надані послуги на умовах відстрочки платежу до 10 днів з моменту і на підставі підписаного сторонами відповідного акту наданих послуг. Отже, у силу наведених правових норм після отримання актів приймання-передачі послуг від позивача, у відповідача винник обов`язок з оплати їх вартості протягом 10 днів з моменту підписання актів наданих послуг. Факт виконання надання послуг підтверджується актами приймання-передачі послуг №99 від 30.06.2020, №133 від 31.07.2020 та №165 від 31.08.2020, тобто кінцевий договірний термін оплати цих послуг сплинув 10.07.2020, 10.08.2020 та 10.09.2020 відповідно. Відсутність претензій відповідача щодо якості, строків та повноти наданих позивачем послуг є доказом належного виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором. Сума наданих, але не оплачених послуг становить 6000,00 грн.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного Кодексу України та статті 193 Господарського Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а тому посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування як на підставу невиконання своїх грошових зобов`язань є безпідставними та необґрунтованими.

Отже, наявність і розмір боргу в сумі 6000,00 грн позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, вимоги позивача відповідачем не спростовані, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню у судовому порядку. Вказаний розмір заборгованості не заперечений відповідачем, відтак вимога про його стягнення з відповідача є обґрунтованою та доведеною.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (стаття 216 Господарського Кодексу України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності..

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Посилаючись на пункт 4.1 договору, яким сторони визначили, що сторони несуть відповідальність за невиконання зобов`язань згідно договору у порядку, передбаченому чинним законодавством України, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 360,18 грн.

Згідно з положеннями Господарського кодексу України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Тлумачення умов укладеного сторонами справи договору щодо підстав застосування відповідальності за порушення відповідачем грошового зобов`язання має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання такої відповідальності у господарських правовідносинах.

З аналізу положень статті 231 Господарського кодексу України вбачається, що нею передбачено можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, що мають імперативний характер (тобто, їх розмір не може бути змінений за згодою сторін та не залежить від їх волевиявлення), а також можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, розмір яких може бути змінений сторонами за умовами договору.

Частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення частини шостої статті 231 Господарського кодексу України регулюють виключно правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 Господарського кодексу України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 у справі №904/4156/18 (провадження №12-117гс19) зазначає, що розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Як вбачається зі змісту договору, який укладений між сторонами, у ньому не визначено розміру штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору, у тому числі порушення строків оплати послуг.

Як вже зазначено вище, пунктом 4.1 договору сторони погодили, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Між тим, частина шоста статті 231 Господарського кодексу України, на яку посилається позивач в обґрунтування розміру нарахованої пені, не встановлює розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначає певний спосіб її формування, а відтак не може бути застосована у даному випадку як законна підстава для визначення розміру стягуваної пені. Отже, суд вважає, що вимога про стягнення пені з відповідача є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі наведених положень, позивач нарахував відповідачу 183,88 грн 3% річних та 612,87 грн інфляційних витрат (за періоди прострочення з 11.07.2020 до 10.01.2021, з 11.08.2020 до 10.02.2021 та з 11.08.2020 до 10.03.2021), які також просить стягнути з останнього.

Судом перевірений розрахунок позивача з урахуванням наведених вище положень законодавства, вихідних даних та строку їх нарахування та встановлено, що нараховані позивачем розмір 3% річних та інфляційних за вказані періоди не перевищує розміру можливого стягнення, тому вимоги позивача у цій частині підлягають до задоволення у сумі, яка визначена позивачем.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» до Комунального підприємства «Черкаські ринки» Черкаської міської ради» підлягають до часткового задоволення у розмірі: 6000,00 грн основної заборгованості, 183,88 грн 3% річних, 599,65 грн інфляційних втрат.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина першої статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 16, 58 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

У свою чергу пункт 4 частини 1 статті 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Поряд з цим, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 цього кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

На підтвердження наданих адвокатом Лоза Г.П. послуг з правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги № 05/02/2021 від 05.02.2021, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» та Адвокатським об`єднанням «Сидоров та Партнери», згідно з пунктом 1.4 якого для безпосереднього вчинення дій, пов`язаних з наданням правової допомоги замовнику за даним договором виконавець має право залучати серед інших адвоката Лозу Ганну Петрівну (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 001286 від 15.05.2020, видане Радою адвокатів Черкаської області), додаткову угоду №7 від 25.08.2021 до договору надання правової допомоги №05/02/2021 від 05.02.2021, акт приймання-передачі наданих послуг №СП-0076 від 29.10.2021, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лозою Г.П.

Як вбачається зі змісту додаткової угоди №7 від 25.08.2021 до договору надання правової допомоги №05/02/2021 від 05.02.2021, сторони доповнили пункт 3.1 договору, та визначили, що вартість послуг (гонорару) з надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ», як позивачу, у справі за позовом до Комунального підприємства «Черкаські ринки» Черкаської міської ради» про стягнення заборгованості за договором №333 про надання послуг від 01.09.2019, у тому числі, але не обмежуючись, представництва його інтересів у суді, із вчиненням усіх процесуальних дій (прийняттям процесуальних рішень), у яких може виникнути необхідність, у межах розгляду справи судом першої інстанції становить 10000,00 грн, що може бути розраховано як 2500,00 грн за кожну годину роботи адвоката.

У акті приймання-передачі наданих послуг №СП-0076 від 29.10.2021 та у детальному описі робіт (наданих послуг), зазначено, що загальна вартість виконаних робіт становить 10000,00 грн, а саме підготовка та подання позовної заяви з додатками (у тому числі, але не обмежуючись, підготовка та відправка примірника позовної заяви з додатками для відповідача ) 4 години. Отже, оскільки у договорі сторони визначили розмір гонорару адвоката, а відповідачем не надано суду будь-яких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Про оплату позивачем правничих послуг свідчить платіжне доручення №407 від 29.10.2021 про сплату Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» на користь Адвокатського об`єднання «Сидоров та Партнери» 10000,00 грн за надання правової допомоги за договором у редакції додаткової угоди №7 від 25.08.2021.

Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольнив позов позивача частково, з відповідача на користь позивача підлягає до відшкодування 9478,27 грн витрат за надану професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 2151,57 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Черкаські ринки» Черкаської міської ради» (вул. Хрещатик, 221, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 35377360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» (вул. Хрещатик, 221, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код 40646785) 6000,00 грн основної заборгованості, 183,88 грн 3% річних, 599,65 грн інфляційних втрат, 2151,57 грн судового збору та 9478,27 грн витрат за надану професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко