ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" листопада 2021 р. м. Черкаси справа № 925/621/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем судового засідання Пастуховою О.С., за участю:

керуючий реструктуризацією: не з`явився,

боржник: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за заявою боржника, ОСОБА_1 ,

про неплатоспроможність фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.07.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Дейнеку М.І., визначено дату проведення попереднього засідання суду 15.11.2021.

Від керуючого реструктуризацією надійшли наступні документи:

- звіт, в якому зазначив, що на його адресу заяв від кредиторів з грошовими вимогами до боржника не надходило;

- клопотання про закриття провадження у справі.

У судове засідання учасники провадження у справі про банкрутство боржника не з`явились, причин неявки не повідомили.

Враховуючи зазначене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника суд за допомогою автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" здійснив офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у даній справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Проте, у встановлений частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства 30-денний строк від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника ані до суду, ані до керуючого реструктуризацією жодних заяв з вимогами до боржника не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ст.113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному КУзПБ для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою 4-ою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ.

У відповідності до п.3 ч.2 та п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ боржник у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повинен вказати, зокрема, обставини, що стали підставою для звернення до суду, та навести конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.6 КУзПБ щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з пунктом 1 ч.1 ст.120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Подання кредиторами грошових вимог до боржника - фізичної особи та розгляд цих вимог керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному КУзПБ для юридичних осіб (ч.1 ст.122 КУзПБ).

Станом на дату проведення попереднього засідання у справі відсутні вимоги кредиторів, що були б заявлені до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у даній справі про неплатоспроможність боржника.

В свою чергу, згідно з положеннями п.2 ч.4 ст.122 КУзПБ у судовому засіданні суд розглядає погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або приймає рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі. Таким чином, не пред`явлення кредиторських вимог до боржника та, як наслідок, відсутність кредиторів у даній справі унеможливлює розгляд судом погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

Поряд з цим, частиною1 ст.130 КУзПБ передбачено, зокрема, що господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

За результатами аналізу наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі у відповідності до положень ч.7 ст.123 КУзПБ.

Боржник проявив поведінку, спрямовану на врегулювання наявної заборгованості шляхом застосування процедур банкрутства.

Законодавець визначив підстави для закриття провадження у справі про банкрутство у ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства, і яка застосовується відносно фізичних осіб з урахуванням Книги IV Кодексу України з процедур банкрутства. Відповідно до зазначених норм суд закриває провадження, зокрема, в таких випадках:

- на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), якщо затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом (п.5 ч. 1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства);

- лише після визнання боржника банкрутом, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог (п.6 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства).

З системного аналізу ст.ст.44, 48, 50, 58, 59 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що об`єктом процедури банкрутства (неплатоспроможності) є пасив (борги) боржника, погашення якого і відбувається в процедурах банкрутства (неплатоспроможності): санації, ліквідації (реструктуризації боргів боржника, погашення боргів боржника). Це ж стосується неплатоспроможності фізичних осіб.

Саме наявність/відсутність боргу є підставою як для відкриття, так і закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність). Відсутність пасиву не дає право суду для подальшого руху справи, оскільки неможливо без наявності пасиву боржника перейти до стадії санації або ліквідації (реструктуризації боргів боржника, погашення боргів боржника).

Тобто, у разі не звернення кредиторів з грошовими вимогами до боржника, у суду не має процесуальної можливості перейти до стадії санації або ліквідації.

Слід зазначити, що попередня редакція Закону про банкрутство, а саме ст.83, передбачала, що суд закриває провадження у справі про банкрутство до визнання боржника банкрутом, якщо до боржника не висунуто грошових вимог (п.8), та закриває провадження у справі після визнання боржника банкрутом, після затвердження звіту ліквідатора (п.6).

Із наведеного вище випливає, що п.6 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства входить в протиріччя з завданням процедури банкрутства, передбаченої розділами III, IV Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки у разі незвернення кредиторів з вимогами до боржника у суду не має процесуальної можливості перейти до наступного етапу в процедурі банкрутства, що унеможливлює закриття провадження після визнання боржника банкрутом.

За таких обставин, суд зазначає про наявність змістовної колізії між п.п.5 та 6 ч.1 та ч.2 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства в частині затвердження звіту ліквідатора та не звернення кредиторів з вимогами до боржника, щодо стадій провадження, де можливе таке закриття.

Так, закриття провадження у справі у зв`язку з затвердженням звіту ліквідатора відповідно до ст.ст.58, 65 Кодексу України з процедур банкрутства можливе лише після визнання боржника банкрутом, тоді як закриття провадження у справі у зв`язку з незверненням кредиторів з вимогами до боржника може бути лише до визнання боржника банкрутом.

У зв`язку з чим, суд усуває колізію шляхом системного тлумачення ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства, розділів II, III, IV Книги третьої Кодексу України з процедур банкрутства відповідно до якого застосовується п.6 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства (закриття провадження у справі про банкрутство, у зв`язку з тим, що до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог) можливо лише до визнання боржника банкрутом, а що стосується п.5 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства (закриття провадження, у зв`язку з затвердження звіту ліквідатора), то його застосування можливе лише після визнання боржника банкрутом.

Як свідчать матеріали справи, після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи до дня проведення попереднього засідання жодних заяв від кредиторів з грошовими вимогами до боржника до господарського суду не надходили. Не надходили такі заяви також до керуючого реструктуризацією. Боржник також не надав відомостей про звернення до нього кредиторів з відповідними вимогами.

При цьому, суд позбавлений можливості самостійно залучати кредиторів до участі у справі.

Таким чином, оскільки кредитори до боржника з грошовими вимогами не звернулися, то провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи підлягає закриттю на підставі п.6 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Закриваючи провадження у справі за п.6 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства суд повинен застосовувати наслідки, передбачені ч.4 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.4 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

У зв`язку з тим, що закриття провадження у справі про неплатоспроможність передбачає подальше припинення повноважень керуючого реструктуризацією, судом мають бути припинені повноваження керуючого реструктуризацією у даній справі.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

2. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

3.Припинити повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Дейнеки Миколи Івановича.

4.Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк вважаються погашеними, а виконавчі документи за цими вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала набрала законної сили, однак може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С.С. Боровик