ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2021 р. Справа № 924/623/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В., за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Летичівської окружної прокуратури смт. Летичів, в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради, смт. Летичів, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,

до товариства з обмеженою відповідальністю "МОТТО КАРД" м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Західний офіс Державної аудиторської служби, м. Львів.

про 1. визнання недійсною додаткової угоди №1 від 10.02.2021 до договору №МК-001986 від 10.02.2021, укладену між Летичівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард".

2. визнання недійсною додаткової угоди №2 від 10.02.2021 до договору №МК-001986 від 10.02.2021, укладену між Летичівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард".

3. стягнення безпідставно набутого (отриманого) майна - надміру сплачених коштів за договором №МК-001986 від 10.02.2021 в сумі 70 372 гривні 20 копійок.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від прокуратури: В.І. Приступа, посвідчення №059786 від 08.02.21р.

від третьої особи: М.П. Нестерук, згідно посадової інструкції.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ: на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Керівника Летичівської окружної прокуратури смт. Летичів, в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради, смт. Летичів, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., до товариства з обмеженою відповідальністю «МОТТО КАРД» м. Київ, про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 10.02.2021 до договору №МК-001986 від 10.02.2021, укладену між Летичівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард», визнання недійсною додаткової угоди №2 від 10.02.2021 до договору №МК-001986 від 10.02.2021, укладену між Летичівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард», Стягнення безпідставно набутого (отриманого) майна - надміру сплачених коштів за договором №МК-001986 від 10.02.2021 в сумі 70 372 гривні 20 копійок

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям позовну заяву передано для розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 22.06.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.08.2021 р.

Ухвалою суду від 02.08.2021р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання у справі відкладено на 26 серпня 2021 р.

У засіданні 26.08.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого засідання по справі та призначення справи до розгляду по суті в судовому засіданні на 24.09.2021року.

У засіданні 24.09.2021р. постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в судовому засіданні на 21.10.2021року.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились.

Прокурор та представник Західного офісу Державної аудиторської служби підтримали заявлені позовні вимоги.

Позивач надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Також повідомив, що при розгляді справи покладається на думку суду.

Західний офіс Державної аудиторської служби у письмових поясненнях стверджує, що проведеним моніторингом встановлено, що Летичівською селищною радою, в порушення вимоги пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922, укладено додаткові угоди від 10.02.2021 №1 та №2 до Договору від 10.02.2021 №МК-001986 про зміну ціни за одиницю товару без документального підтвердження коливання ціни товарів на ринку.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор у позовній заяві посилається на те, що у лютому 2021 року Летичівською селищною радою Хмельницького району (надалі - Замовник) на веб-порталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за №ЬГА-2021-01- 06-000071-Ь про закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09130000-9 - (Бензин автомобільний А-95 (талони), бензин автомобільний А-92 (талони), скраплений газ (талони), паливо дизельне ДП. (талони) та відомості про укладення 10.02.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард» (надалі - Постачальник, ТОВ «Мотто Кард») договору №МК-001986 про закупівлю товарів. Відповідно до умов договору Постачальник зобов`язується з дати укладення договору, протягом 2021 року, постачати Замовнику товар, зазначений у специфікації, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати його вартість на умовах договору. Ціна договору становить 1068742,92 гривень.

Відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною договору, Постачальник зобов`язується поставити 13630 літрів - бензину марки А-92 (за ціною 19,98 грн. за 1 літер), 300 літрів - бензину марки А-95 (за ціною 20,94 грн. за 1 літер), 34 280 літрів - дизельного палива (21,00 грн. за 1 літр) та 6000 літрів - скрапленого газу (12,30 грн. за 1 літр).

Укладенню договору про закупівлю товару, передувало рішення тендерного комітету Летичівської селищної ради, оформлене протоколом засідання тендерного комітету № 17 від 25.01.2021 щодо визначення переможця відкритих торгів. Вказаним рішенням тендерного комітету, визнано переможцем закупівлі ТОВ «Мотто Кард».

Наголошує , що в подальшому, того ж дня між сторонами укладена додаткова угода №1, якою внесено зміни до істотних умов договору (Специфікації товару). Так, відповідно до додатку №1 «Специфікація», загальна кількість товару: бензину марки А-92 складає 13630 літрів - (за ціною 21,90 грн. за 1 літр), бензину марки А-95 - 300 літрів (за ціною 22,92 грн. за 1 літр), дизельного палива - 34 150 літрів (22,14 грн. за 1 літр) та скрапленого газу - 500 літрів (14,46 грн. за 1 літр). Тобто внесено зміни до істотних умов договору та фактично зменшено кількість предмету закупівлі, а саме скрапленого газу на 5500 літрів (ціну за одиницю товару збільшено на 17,5%) та дизельного палива на 130 літрів (ціну за одиницю збільшено на 5,7%).

Стверджує, що підставою для укладення сторонами додаткової угоди №1 від 10.02.2021, якою внесено зміни до істотних умов основного договору №МК-001986 від 10.02.2021, сторонами обрано п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якого зміни вносяться у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку. Водночас, ні вимогами ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», якою передбачено випадки зміни умов договору в частині ціни за одиницю товару, ні пунктами договору №МК-001986 не передбачено можливості зміни обсягу та кількісного вираження товару без відповідного документального підтвердження саме коливання (стрімкого збільшення) ціни такого товару на ринку в один той самий день. Тобто фактично зменшено кількість предмету закупівлі, а сам» скрапленого газу на 5500 літрів та дизельного палива на 130 літрів.

У позовній заяві прокурор посилався на порушення економічних інтересів держави внаслідок укладення незаконного правочину, завдання шкоди у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів. Прокурор зазначив, що укладення спірних угод до Договору закупівлі товарів за державні кошти є порушенням бюджетного законодавства, порушує принципи добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель.

При обґрунтуванні представницьких функцій, прокурор зазначає, що незважаючи на те, що відповідачем не виконано зобов`язання за Договором, по теперішній час заходи щодо відновлення свого порушеного права, а саме щодо стягнення безпідставно утриманих коштів, Летичівською селищною радою належним чином не вживаються та вживатись не будуть, що підтверджується листом органу місцевого самоврядування від 29.04.2021 №1320.

У відзиві на позов відповідач наголошує на тому, що обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Згідно роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 під пропорційністю розуміється збільшення ціни саме на такий відсоток, на який відбулося коливання на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків. У разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару. Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби - від останньої зміни ціни та кількості.

Наголошує, що довідкою Запорізької Торгово-промислової палати від 08.02.2021 надано середньо ринкову вартість пального. Під час підготовки та підписання Додаткових угод до Договору №МК-001986 від 10.02.2021 було взято розрахунковий період від дати проведення торгів - 22.01.2021 та дати підписання Договору та Додаткових угод до нього, відповідно до експертного висновку Запорізької ТПП - 10.02.2021.

Відповідач наголошує на тому, що згідно з частиною четвертою статті 36 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Отже, під час укладення Договору №МК- 001986 від 10.02.2021 було дотримання вимогу статті 36 щодо незмінності тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару), хоча на ринку відбулися суттєві зміни ціни на товар, а вже додатковими угодами - внесено зміни до істотних умов, беручи розрахунковий період від дати проведення аукціону та інформацію, що надано Запорізькою ТПП - згідно вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якого надається право внесення змін до ціни зазначеної в договорі про закупівлю в разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Під час укладення додаткових угод до Договору №МК-001986 від 10.02.2021 Сторони діяли у відповідності до вимог законодавства.

У відповіді на відзив прокурор наголошує на тому, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод). Вказана позиція зазначена у постанові Верховного суду у справі №972/491/19 від 18.06.2021. Разом з тим, у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-01-06-000071-Ь Управління Західного офісу Держаудитслужби в області зазначено про порушення Замовником в порушення вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону, укладено додаткові угоди від 10.02.2021 № 1 та № 2 до Договору від 10.02.2021 № МК-001986 на зміну ціни за одиницю товару без документального підтвердженім коливання цін товарів на ринку. Відтак необґрунтованими, на думку прокурора, є наведені у відзиві висновки, стосовно того, що відповідачем законно укладено додаткові угоди №1 та №2 до договору №МК-001986 від 10.02.2021.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

У лютому 2021 року Летичівською селищною радою Хмельницького району (надалі - Замовник) на веб-порталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за № UA-2021-01 -06-000071-Ь про закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09130000-9 - (Бензин автомобільний А- 95(талони), бензин автомобільний А-92 (талони), скраплений газ ( талони), паливо дизельне ДП (талони) та відомості про укладення 10.02.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард» (надалі - Постачальник, ТОВ «Мотто Кард») договору №МК-001986 про закупівлю товарів, за умовами п. 1.1. якого постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовнику у власність товар (ДК 021-2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти) у кількості відповідно договору, а замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товару та кількість: код за ДК.021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-92) - 13630л, дизельне паливо 34280л. (Бензин А-95) - 300 ( скраплений газ) - 6000л.

Розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. Розрахунки між Постачальником та Замовником здійснюються шляхом оплати вартості Товару згідно Специфікації протягом 5 (п`яти) банківських днів після його отримання. Оплата вважається такою, що відбулася, з моменту надходження грошових коштів на рахунок Постачальника в повному обсязі (розділ 4 договору). Відпуск Товару може також здійснюватися за відпускними талонами цілодобово, включаючи суботу, неділю, святкові та неробочі дні. Талони на отримання нафтопродуктів - документи, встановленої Постачальником форми, що дозволяє його пред`явнику отримати товар на АЗС. Строк (термін) поставки (передачі) товарів : поставка товару протягом дії Договору здійснюється відповідно до письмових заявок Замовника. Строк поставки товару по 31.12.2021р. (розділ 5 договору).

Згідно специфікації (додаток №1 до договору) предметом закупівлі є (Бензин А-92) у кількості 13630л на суму 272 327,40 грн. (ціна за одиницю товару 19,98 грн.), дизельне паливо 34280л. дизельне паливо - у кількості 34280 літрів на суму 716 315,52 грн. (ціна за одиницю товару 20,94 грн.), Бензин А-95у кількості 300 літрів на суму 6300 грн. (ціна за одиницю товару 21 грн.), скраплений газ у кількості 6000 літрів на суму 73800 грн. (ціна за одиницю товару 12,30 грн.).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна 1 літра товару: Бензин А-92 - ціна за одиницю товару 19,98 грн., дизельне паливо - ціна за одиницю товару 20,94 грн., Бензин А-95 - ціна за одиницю товару 21 грн., скраплений газ - ціна за одиницю товару 12,30 грн.

Умовами п. 3.2. договору визначено, що загальна сума договору: 1 068 742,92 грн., у т.ч. ПДВ 178 123,82 грн. Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін з обов`язковим укладенням додаткової-угоди.

Відповідно до п. 10.2 договір укладений терміном з дати підписання по 31.12.2020р.

Відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною договору, Постачальник зобов`язується поставити 13630 літрів - бензину марки А-92 (за ціною 19,98 грн. за 1 літер), 300 літрів - бензину марки А-95 (за ціною 20,94 грн. за 1 літер), 34 280 літрів - дизельного палива (21,00 грн. за 1 літр) та 6000 літрів - скрапленого газу (12,30 грн. за 1 літр).

Укладенню договору про закупівлю товару, передувало рішення тендерного комітету Летичівської селищної ради, оформлене протоколом засідання тендерного комітету № 17 від 25.01.2021 щодо визначення переможця відкритих торгів. Вказаним рішенням тендерного комітету, визнано переможцем закупівлі ТОВ «Мотто Кард».

У подальшому, 10.02.2021 між сторонами укладена додаткова угода №1, якою внесено зміни до істотних умов договору (Специфікації товару). Так, відповідно до додатку №1 «Специфікація», загальна кількість товару: бензину марки А-92 складає 13630 літрів - (за ціною 21,90 грн. за 1 літр), бензину марки А-95 - 300 літрів (за ціною 22,92 грн. за 1 літр), дизельного палива - 34 150 літрів (22,14 грн. за 1 літр) та скрапленого газу - 500 літрів (14,46 грн. за 1 літр). Внесено зміни до істотних умов договору та фактично зменшено кількість предмету закупівлі, а саме скрапленого газу на 5500 літрів (ціну за одиницю товару збільшено ) та дизельного палива на 130 літрів (ціну за одиницю збільшено ). Підставою для укладення сторонами додаткової угоди №1, якою внесено зміни до істотних умов договору №МК-001986 від 10.02.2021 сторонами зазначено вимоги п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якого надається право внесення змін до ціни зазначеної в договорі про закупівлю в разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. В п. 6 додаткової угоди зазначено, що дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

10.02.2021 між сторонами укладена додаткова угода №2, якою знову внесено зміни до істотних умов договору (Специфікації товару). Так, відповідно до додатку №1 «Специфікація» зменшено ціну за одиницю товару предмету закупівлі, а саме скрапленого газу - 13,50грн. Підставою для укладення сторонами додаткової угоди №2, якою внесено зміни до істотних умов договору №МК-001986 від 10.02.2021 сторонами зазначено допущення механічної помилки при розрахунку ціни за одиницю товару.

В п. 6 додаткової угоди зазначено, що дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

11.02.2021р. замовником сформовано звіт про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-01-06-000071-b, в якому, зокрема, міститься інформація про укладення 10.02.2021р. договору про закупівлю з ТОВ „МОТТО КАРД" на суму 1 068 742,92 грн.

В матеріалах справи міститься інформація Хмельницької торгово-промислової палати , висновком про результатами моніторингу від 13.05.2021 , витяг з інформаційного джерела використання публічних коштів Є-ДАТА «https://spending.gov.ua/».

Згідно довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 05.05.2021р. №22-05/355, середньоринкові ціни на паливо становили: станом на 09.02.2021р.: дизельне пальне - 25,72 грн./л, станом на 10.02.2021р.: дизельне пальне - 25,97 грн./л, станом на 11.02.2021р.: дизельне пальне - 25,97 грн./л; станом на 09.02.2021р.: бензин А-95 - 25,45 грн./л, станом на 10.02.2021р.: бензин А-95 - 25,45 грн./л, станом на 11.02.2021р.: бензин А-95 - 25,45 грн./л; станом на 09.02.2021р.: бензин А-92 - 24,45 грн./л, станом на 10.02.2021р.: бензин А-92 - 24,45 грн./л, станом на 11.02.2021р.: бензин А-92 - 24,45 грн./л; станом на 09.02.2021р.: газ - 14,12 грн./л, станом на 10.02.2021р.: газ - 14,27 грн./л, станом на 11.02.2021р.: газ - 14,27 грн./л.

07.04.2021 прокурор звернувся до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області з приводу проведення передбачених законом заходів щодо додержання вимог законодавства в сфері публічних закупівель та, за наявності на те підстав, вжиття заходів до припинення (визнання недійсною) додаткової угоди №1 до договору № МК- 001986 від 10.02.2021 про закупівлю товарів.

Листом від 07.04.2021 Управління Західного офісу Держаудитслужби повідомило, що з метою дослідження можливих порушень, прийнято рішення від 16.04.2021 № 260 про початок моніторинг вищезазначеної процедури закупівлі відповідно до статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон), яке оприлюднено в електронній системі закупівель 19.04.2021 з дотримання строків, встановлених абзацом першим частини третьої статті 8 Закону. Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі відповідно і статті 8 Закону буде оприлюднено в електронній системі закупівель встановлені законодавством строки за адресою www. pro zorro. go vа.

Листом від 28.04.2021р. прокурор звернувся до Летичівського селищного голови з проханням вжити заходів з метою стягнення надмірно сплачених коштів за договором та визнання недійсними додаткової угоди.

Листом від 29.04.2021р. Летичівська селищна рада повідомила прокурора що не буде вживати заходів про стягнення надмірно сплачених коштів за договором від 10.02.2021 р. №МК-001986 Ідентифікатор закупівлі UA-2021-01-06-000071-b на закупівлю Бензин автомобільний А-95(талони), бензин автомобільний А-92 (талони), скраплений газ ( талони), паливо дизельне ДП (талони) «ДК 021-2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти» та визнання недійсними додаткових угод до нього.

16.06.2021р. до суду з позовом звернувся керівник Летичівської окружної прокуратури смт. Летичів, в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради, смт. Летичів, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., обґрунтовуючи своє представництво інтересів держави нездійсненням позивачем самостійного захисту інтересів держави.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Щодо наявності підстав прокурора для представництва інтересів позивача в суді.

За змістом ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У випадку відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою цієї статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті.

За змістом ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України „Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

Процесуальні та матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбулося із порушенням установленого законом порядку.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви до розгляду недостатньо.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, постанові Верховного Суду від 03.08.2020р. у справі №925/44/19.

При обґрунтуванні представницьких функцій, прокурор зазначає, що незважаючи на те, що відповідачем не виконано зобов`язання за Договором, по теперішній час заходи щодо відновлення свого порушеного права, а саме щодо стягнення безпідставно утриманих коштів, Летичівською селищною радою належним чином не вживаються та вживатись не будуть, що

підтверджується листом органу місцевого самоврядування від 29.04.2021 №1320.

07.04.2021 прокурор звернувся до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області з приводу проведення передбачених законом заходів щодо додержання вимог законодавства в сфері публічних закупівель та, за наявності на те підстав, вжиття заходів до припинення (визнання недійсною) додаткової угоди №1 до договору № МК- 001986 від 10.02.2021 про закупівлю товарів.

Листом від 07.04.2021 Управління Західного офісу Держаудитслужби повідомило, що з метою дослідження можливих порушень, прийнято рішення від 16.04.2021 № 260 про початок моніторинг вищезазначеної процедури закупівлі відповідно до статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон), яке оприлюднено в електронній системі закупівель 19.04.2021 з дотримання строків, встановлених абзацом першим частини третьої статті 8 Закону. Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі відповідно і статті 8 Закону буде оприлюднено в електронній системі закупівель встановлені законодавством строки за адресою www. pro zorro. go vа.

Листом від 28.04.2021р. прокурор звернувся до Летичівського селищного голови з проханням вжити заходів з метою стягнення надмірно сплачених коштів за договором та визнання недійсними додаткової угоди.

Листом від 29.04.2021р. Летичівська селищна рада повідомила прокурора що не буде вживати заходів про стягнення надмірно сплачених коштів за договором від 10.02.2021 р. №МК-001986 Ідентифікатор закупівлі UA-2021-01-06-000071-b на закупівлю Бензин автомобільний А-95(талони), бензин автомобільний А-92 (талони), скраплений газ ( талони), паливо дизельне ДП (талони) «ДК 021-2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти» та визнання недійсними додаткових угод до нього.

16.06.2021р. до суду з позовом звернувся керівник Летичівської окружної прокуратури смт. Летичів, в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради, смт. Летичів, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., обґрунтовуючи своє представництво інтересів держави нездійсненням позивачем самостійного захисту інтересів держави.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі №924/1237/17, від 10.05.2018 р. у справі №918/323/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

Під час дослідження питання представництва прокурора судом враховуються правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Так, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України „Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України „Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.04.2019 р. у справі № 910/3486/19 прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Враховуючи, що листом від 29.04.2021р. Летичівська селищна рада повідомила прокурора що не буде вживати заходів про стягнення надмірно сплачених коштів за договором та визнання недійсними додаткових угод до нього, прокурор звернувся до позивача з повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді від 19.05.2021 та звернувся з даним позовом до суду.

При цьому, позивачем не було оскаржено наявність підстав для представництва, як це визначено у ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на зазначене прокурором підтверджено наявність виключного випадку для звернення з даним позовом до суду з урахуванням положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо суті позовних вимог.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Правовідносини в сфері державних закупівель регулюються Законом України „Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У свою чергу, стаття 3 Закону України "Про публічні закупівлі" до принципів закупівлі відносить: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 2 ст. 189 ГК України визначено, що ціна є істотною умовою господарського договору.

Як убачається з матеріалів справи, у лютому 2021 року Летичівською селищною радою Хмельницького району (надалі - Замовник) на веб-порталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за № UA-2021-01 -06-000071-Ь про закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09130000-9 - (Бензин автомобільний А- 95(талони), бензин автомобільний А-92 (талони), скраплений газ ( талони), паливо дизельне ДП (талони) та відомості про укладення 10.02.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард» (надалі - Постачальник, ТОВ «Мотто Кард») договору №МК-001986 про закупівлю товарів, за умовами п. 1.1. якого постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовнику у власність товар (ДК 021-2015-09130000-9 - Нафта і дистиляти) у кількості відповідно договору, а замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товару та кількість: код за ДК.021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-92) - 13630л, дизельне паливо 34280л. (Бензин А-95) - 300 ( скраплений газ) - 6000л.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У подальшому, 10.02.2021 між сторонами укладена додаткова угода №1, якою внесено зміни до істотних умов договору (Специфікації товару). Так, відповідно до додатку №1 «Специфікація», загальна кількість товару: бензину марки А-92 складає 13630 літрів - (за ціною 21,90 грн. за 1 літр), бензину марки А-95 - 300 літрів (за ціною 22,92 грн. за 1 літр), дизельного палива - 34 150 літрів (22,14 грн. за 1 літр) та скрапленого газу - 500 літрів (14,46 грн. за 1 літр). Внесено зміни до істотних умов договору та фактично зменшено кількість предмету закупівлі, а саме скрапленого газу на 5500 літрів (ціну за одиницю товару збільшено) та дизельного палива на 130 літрів (ціну за одиницю збільшено). Підставою для укладення сторонами додаткової угоди №1, якою внесено зміни до істотних умов договору №МК-001986 від 10.02.2021 сторонами зазначено вимоги п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якого надається право внесення змін до ціни зазначеної в договорі про закупівлю в разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. В п. 6 додаткової угоди зазначено, що дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

10.02.2021 між сторонами укладена додаткова угода №2, якою знову внесено зміни до істотних умов договору (Специфікації товару). Так, відповідно до додатку №1 «Специфікація» зменшено ціну за одиницю товару предмету закупівлі, а саме скрапленого газу - 13,50грн. Підставою для укладення сторонами додаткової угоди №2, якою внесено зміни до істотних умов договору №МК-001986 від 10.02.2021 сторонами зазначено допущення механічної помилки при розрахунку ціни за одиницю товару. В п. 6 додаткової угоди зазначено, що дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

У роз`ясненні Мінекономрозвитку України від 27.10.2016 р. №3302-06/34307-6 зазначено, що внесення змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Тобто для збільшення ціни закупівлі товару у договорі закупівлі товару за державні кошти сторонами договору повинно бути доведено та документально підтверджено факт коливання ціни такого товару на ринку у бік збільшення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару у бік збільшення за період з моменту укладення договору та до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням. Тобто, повинно бути доведено наявність коливання ціни у бік підвищення на ринку паливно-мастильних матеріалів за період з дати укладення основного договору до дати укладення додаткової угоди.

Судом враховується, що згідно довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 05.05.2021р. №22-05/355, середньоринкові ціни на паливо становили: станом на 09.02.2021р.: дизельне пальне - 25,72 грн./л, станом на 10.02.2021р.: дизельне пальне - 25,97 грн./л, станом на 11.02.2021р.: дизельне пальне - 25,97 грн./л; станом на 09.02.2021р.: бензин А-95 - 25,45 грн./л, станом на 10.02.2021р.: бензин А-95 - 25,45 грн./л, станом на 11.02.2021р.: бензин А-95 - 25,45 грн./л; станом на 09.02.2021р.: бензин А-92 - 24,45 грн./л, станом на 10.02.2021р.: бензин А-92 - 24,45 грн./л, станом на 11.02.2021р.: бензин А-92 - 24,45 грн./л; станом на 09.02.2021р.: газ - 14,12 грн./л, станом на 10.02.2021р.: газ - 14,27 грн./л, станом на 11.02.2021р.: газ - 14,27 грн./л.

Тобто, відповідачем, всупереч інтересів держави, без будь-яких належним на те підстав, в супереч положенням 2 частини 4 ст. 36 Закону України „Про публічні закупівлі" та положень укладеного договору №МК-001986 від 10.02.2021р. було укладено додаткову угоду №1 від 10.02.2021, №2 від 10.02.2021р., згідно яких суттєво зменшено обсяги пального, що планується закупити, а саме: скрапленого газу на 5500 літрів та дизельного палива на 130 літрів та безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, що в свою чергу не відповідає вимогам тендерної документації.

Зазначене, в свою чергу порушує основні принципи, що передбачені ст. 3 Закону України „Про публічні закупівлі", а саме: добросовісна конкуренція серед учасників, максимальна економія та ефективність, відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання зловживанням.

З огляду на вищевикладене, додаткова угода від 10.02.2021р. №1 та від 10.0.2021р. №2 до договору №МК-001986 від 10.02.2021р., укладені між ТОВ "Мотто Кард" та Летичівською селищною радою підлягаютбь визнанню недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.09.2020р. №921/524/18, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 16.04.2019 у справі №190/3486/18.

Також прокурор просить суд стягнути безпідставно набуте майно - надміру сплачені кошти за договором №МК-001986 від 10.02.2021 в сумі 70 372 гривні 20 копійок. Згідно інформації Летичівської селищної ради, та відкритого інформаційного джерела використання публічних коштів Є-ДАТА «https://spending.gov.ua/» замовником на виконання умов договору проведено оплату за Договором № МК-001986 від 10.02.2021 на суму 1 068 204 гривень.

Правові наслідки недійсності правочину врегульовано ст. 216 ЦК України, за змістом частини 1 якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Прокурор у своєму позові в частині вимоги про стягнення коштів зазначав, що частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, та водночас посилався на приписи ст. 1212 ЦК України.

Слід зазначити, що загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однієї із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинення або була відсутня взагалі.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що "предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України".

Так, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана його повернути. При цьому, особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Водночас, спеціальною нормою цивільного права (ст. 216 ЦК України) врегульовано питання повернення одержаного на виконання недійсного правочину, а тому, саме дана норма підлягає застосуванню до правовідносин, що розглядаються у даній справі.

Оскільки, , додаткова угода від 10.02.2021р. №1 та від 10.0.2021р. №2 до договору №МК-001986 від 10.02.2021р., укладені між ТОВ "Мотто Кард" та Летичівською селищною радою підлягають визнанню недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, то відповідач повинен повернути позивачу бюджетні кошти, які були безпідставно отримані за недійсними додатковими угодами.

Згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком, об`єм дизельного палива, який підлягає до поставці відповідачем згідно договору №МК-001986 від 10.02.2021 становить: 130 літрів (34280 літрів (об`єм пального, що підлягає поставці відповідно до умов основного договору) - 34150 літрів (об`єм фактично поставленого пального) = 130 літрів (об`єм пального, що підлягає допоставці). Об`єм скрапленого газу, який підлягає допоставці відповідачем згідно умов договору №МК-001986 від 10.02.2021 становить: 5500 літрів (6000 літрів (об`єм, що передбачено умовами основного договору) - 500 літрів (об`єм фактично поставленого пального) = 5500 літрів (об`єм пального, що підлягає допоставці). Отже, відповідно до умов договору №МК-001986 від 10.02.2021 та додаткових угод №1 та №2 від 10.02.2021, якими внесено зміни до істотних умов договору, Замовником безпідставно надміру сплачено коштів на загальну суму 70 372 гривні 20 копійок = 130 літрів (об`єм дизельного палива, який підлягає до поставці) х 20.94 грн. (ціна за одиницю товару згідно основного договору) + 5500 (об`єм скрапленого газу, який підлягає до поставці) х 12.30 грн. (ціна за одиницю товару згідно основного договору). Таким чином, оскільки додаткова угода №1 та №2 від 10.02.2021, якими внесено зміни до основного договору № №МК-001986 від 10.02.2021, підлягають визнаннню недійсними, ціна поставленого за договором №МК- 001986 від 10.02.2021 пального складає 1 068 204 гривні, а відтак органом місцевого самоврядування безпідставно надмірно сплачено Постачальнику 70 372 гривні 20 копійок.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності» доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020 р.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На думку суду надані прокурором докази, про які суд вказував вище, є більш вірогідними ніж ті, що подані відповідачем.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням вищенаведеного.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 10.02.2021 до договору №МК-001986 від 10.02.2021, укладену між Летичівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард".

Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 10.02.2021 до договору №МК-001986 від 10.02.2021, укладену між Летичівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (вул. Марії Приймаченко, буд. 1/27, офіс 105, м. Київ, 01042, ) на користь Летичівської селищної ради () безпідставно набуте (отримане) майно - надміру сплачених коштів за договором №МК-001986 від 10.02.2021 в сумі 70 372 гривні 20 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (вул. Марії Приймаченко, буд. 1/27, офіс 105, м. Київ, 01042, ) витрати по оплаті судового збору у сумі 6 810 грн. на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814).

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України. Повне рішення складено 01.11.2021р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. у 6 прим.:

1 - до справи;

2 - Керівник Летичівської окружної прокуратури

3- Летичівська селищна рада

4,5- Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТТО КАРД»

6- Західний офіс Державної аудиторської служби,