РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.11.2021Справа № 910/7611/21
за позовом Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

2. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 5 147 333,31 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Дарменко В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №04-ГП/20/660/01/20 купівлі-продажу електричної енергії з покупцем для забезпечення загальносуспільних інтересів від 24.03.2020 у розмірі 5 147 333,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.06.2021.

09.06.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

15.06.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

23.06.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 23.06.2021 відкладено підготовче засідання на 21.07.2021.

Протокольною ухвалою суду від 21.07.2021 відкладено підготовче засідання на 04.08.2021.

30.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення неустойки, у якій відповідач просив зменшити розмір неустойки до 1 грн.

04.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

Протокольною ухвалою суду від 04.08.2021 оголено перерву у підготовчому засіданні до 11.08.2021.

Ухвалою суду від 11.08.2021 залучено до участі у справі в процесуальному статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ "НЕК "Укренерго" та НКРЕКП; відмовлено у задоволенні клопотань про залучення Кабінету Міністрів України та Міністерства енергетики України до участі у справі в процесуальному статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.09.2021.

Протокольною ухвалою суду від 07.09.2021 відкладено підготовче засідання на 13.10.2021.

22.09.2021 через відділ діловодства суду від ПрАТ "НЕК "Укренерго" надійшли письмові пояснення по суті спору.

04.10.2021 через відділ діловодства суду від НКРЕКП надійшли пояснення по суті спору.

Протокольною ухвалою суду від 13.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.10.2021.

У судовому засіданні 27.10.2021 суд заслухав вступне слово представника позивача, яка підтримувала позовні вимоги та представника відповідача, яка заперечувала проти позовних вимог.

27.10.2021 у судовому засіданні суд дослідив наявні в матеріалах справи докази та заслухав пояснення сторін.

Протокольною ухвалою суду від 27.10.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 03.11.2021.

02.11.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про зменшення розміру неустойки.

У судовому засіданні 03.11.202 суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог та заперечень проти позову.

У судовому засіданні 03.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.03.2020 між ПрАТ "Укргідоенерго" (продавець) та ДП "Гарантований покупець" (гарантований покупець) укладено договір №04-ГП/20/660/01/20 купівлі-продажу електричної енергії з покупцем для забезпечення загальносуспільних інтересів, відповідно до умов якого продавець зобов`язаний продати електричну енергію гарантованому покупцю, а гарантований покупець зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому договорі.

Відповідно до п. 2.2 договору, обсяги електричної енергії, що продаються і купуються за цим договором, є договірними зобов`язаннями щодо відпуску продавцем та відбору гарантованим покупцем електричної енергії.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 год першого числа місяця по 24:00 год останнього числа такого місяця (місяць постачання). Обсяг електричної енергії, що купується та продається за цим договором, у місяці постачання визначається за результатами проведеного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та зазначається у додатковій угоді для місяця постачання.

Відповідно до п. 3.3 договору, купівлі-продаж електрично енергії у місяці постачання здійснюється згідно з графіком відпуску/відбору електричної енергії, що зазначається у додатковій угоді для місяця постачання.

Купівля-продаж електричної енергії здійснюється за ціною, яка визначається за результатами проведеного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та зазначається у додатковій угоді для місяця постачання. Купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється з нарахуванням податку на додану вартість відповідно до вимог чинного законодавства України. (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що гарантований покупець здійснює оплату за куплену електричну енергію наступним чином: 1) гарантований покупець здійснює оплату за куплену електричну енергію згідно з графіком оплати. При цьому не пізніше останнього числа місяця постачання гарантований покупець забезпечує оплату продавцю вартості електричної енергії у розмірі не менше 75% від її вартості електричної енергії за цим договором; 2) не пізніше 10-го числа місяця, що слідує за місяцем постачання гарантований покупець здійснює на користь продавця остаточний платіж за куплену у місяці постачання електричну енергію.

У випадку, якщо граничний строк оплати припадає на святковий, вихідний чи інший неробочий день, то відповідний платіж повинен бути здійснений в останній робочий день, що передує даті такого платежу (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 10.05.2020 року. В частині виконання фінансових зобов`язань договір діє до їх повного виконання.

24.03.2020 між сторонами були укладені наступні додаткові угоди:

1) №1/661/01/20 від 24.03.2020, яку сторони уклали про таке:

- у відповідності до результатів електронного аукціону від 24.03.2020, аукціонного свідоцтва №03-EP-240320-GB-1-1 від 24.03.2020 та договору гарантований покупець купує у продавця електричну енергію;

- періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 годин першого числа квітня 2020 року по 24:00 годин останнього числа квітня 2020 року;

- обсяг електричної енергії, що підлягає продажу у місяці-постачання відповідно до умов цієї додаткової угоди становить 144 000 МВт.год;

- вартість електричної енергії становить 97 021 440,00 грн;

2) №2/662/01/20 від 24.03.2020, яку сторони уклали про таке:

- у відповідності до результатів електронного аукціону від 24.03.2020, аукціонного свідоцтва №03-EP-240320-GB-2-1 від 24.03.2020 та договору гарантований покупець купує у продавця електричну енергію;

- періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 годин першого числа квітня 2020 року по 24:00 годин останнього числа квітня 2020 року;

- обсяг електричної енергії, що підлягає продажу у місяці-постачання відповідно до умов цієї додаткової угоди становить 18 900 МВт.год;

- вартість електричної енергії становить 12 734 064,00 грн;

3) №3/663/01/20 від 24.03.2020, яку сторони уклали про таке:

- у відповідності до результатів електронного аукціону від 24.03.2020, аукціонного свідоцтва №03-EP-240320-GB-3-1 від 24.03.2020 та договору гарантований покупець купує у продавця електричну енергію;

- періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 годин першого числа квітня 2020 року по 24:00 годин останнього числа квітня 2020 року;

- обсяг електричної енергії, що підлягає продажу у місяці-постачання відповідно до умов цієї додаткової угоди становить 7 560 МВт.год;

- вартість електричної енергії становить 5 093 625,00 грн.

12.10.2020 між сторонами була укладена угода №10/1-ГП/20/1886/01/20 про реструктуризацію заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії з гарантованим покупцем для забезпечення загальносуспільних інтересів від 24.03.2020 №04-ГП/20/660/01/20.

Пунктом 1 угоди передбачено, що сторони дійшли згоди, що сума основної заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії з гарантованим покупцем для забезпечення загальносуспільних інтересів від 24.03.2020 №04-ГП/20/660/01/20 станом на дату укладення цієї угоди складає 39 127 796,52 грн.

Положеннями угоди затверджено порядок сплати заборгованості.

Крім того, п. 5 угоди передбачено, що гарантований покупець визнає, що укладанням цієї Угоди продавець не позбавляється права на звернення до суду за захистом порушеного права або інше досудове врегулювання з гарантованим покупцем відносин щодо отримання від гарантованого покупця плати за порушення строків та порядку оплати за договором як штрафних санкцій (штрафу та пені) на користь продавця за період, з моменту виникнення заборгованості до моменту набуття чинності цієї Угоди.

Відповідно до п. 7 угоди, остання набуває чинності з моменту укладання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Спір виник внаслідок того, що відповідачем допущено порушення строків виконання зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати електричної енергії, у зв`язку із чим позивачем завлено до стягнення штрафні санкції.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Абзацом 2 п. 4.3 договору передбачено, що не пізніше 10-го числа місяця, що слідує за місяцем постачання гарантований покупець здійснює на користь продавця остаточний платіж за куплену у місяці постачання електричну енергію.

З наведеного вбачається, що умовами укладеного договору на відповідача покладено обов`язок здійснити розрахунки за договором купівлі-продажу електричної енергії за період квітень 2020 року у строк - не пізніше 10 травня 2020 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язань по сплаті електричної енергії за період з 11.05.2020 по 11.10.2020. Відповідачем не заперечується факт прострочення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати купленої електричної енергії.

Пунктом 1 угоди від 12.10.2020 передбачено, що сторони дійшли згоди, що сума основної заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії з гарантованим покупцем для забезпечення загальносуспільних інтересів від 24.03.2020 №04-ГП/20/660/01/20 станом на дату укладення цієї угоди складає 39 127 796,52 грн

Згідно з п. 6.2. договору у випадку незабезпечення гарантованим покупцем оплати за електричну енергію відповідно до графіка оплати та повної оплати за електричну енергію до 10-го числа місяця, що слідує за місяцем постачання, продавець має право нарахувати гарантованому покупцю пеню за кожний день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, враховуючи день фактичної оплати. Нарахування пені здійснюється за увесь час порушення зобов`язання.

За прострочення оплати гарантованим покупцем за електричну енергію на строк понад 30 календарних днів, гарантований покупець додатково сплачує продавцю штраф у розмірі 7% від суми простроченої заборгованості (п. 6.3. договору).

Пунктом 5 угоди передбачено, що гарантований покупець визнає, що укладанням цієї Угоди продавець не позбавляється права на звернення до суду за захистом порушеного права або інше досудове врегулювання з гарантованим покупцем відносин щодо отримання від гарантованого покупця плати за порушення строків та порядку оплати за договором як штрафних санкцій (штрафу та пені) на користь продавця за період, з моменту виникнення заборгованості до моменту набуття чинності цієї Угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача щодо наявності підстав для нарахування відповідачу пені та штрафу.

Разом з тим, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем нараховано пеню за період 11.05.2020-29.05.2020 на суму 72 487 143,36 грн; за період 30.05.2020-10.06.2020 на суму 41 087 143,36 грн, за період 11.06.2020-12.10.2020 на суму 39 127 796,52 грн

Як вбачається із акту купівлі-продажу електричної енергії між ПрАТ "Укргідроенерго" та ДП "Гарантований покупець" за квітень 2020 року від 30.04.2020, позивачем продано відповідачу електричну енергію на загальну суму 137 818 955,52 грн.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що станом на 11.05.2021 відповідачем здійснено часткову оплату електричної енергії на суму 65 331 812,16 грн; 29.05.2020 відповідачем здійснено часткову оплату на суму 31 400 000,00 грн; у період з 30.05.2020 по 10.06.2020 відповідачем сплачено 1 959 346,84 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 11.05.2020 становить 72 487 143,36 грн, яка і стала базою для нарахування пені у період 11.05.2020-29.05.2020; сума заборгованості станом на 30.05.2020 становить 41 087 143,36 грн, якає базою для нарахування пені у період 30.05.2020-10.06.2020; станом на 11.06.2020 розмір заборгованість відповідача становить 39 127 796,52 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з правилами української мови про вживання прийменника "до" для числових позначень, наприклад, до моменту набуття чинності угодою, момент набуття чинності угодою (день) є останнім днем строку, тобто прийменник до виражає кінцеву календарну дату та за сферою використання закріплений за офіційним діловим стилем, тоді як прийменник по - за розмовним (вказані прийменники в українській мові є тотожними та відрізняються лише за сферою використання) (вказане знайшло своє застосування у судовій практиці, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі №814/4170/15, від 08.10.2018 у справі №927/490/18).

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача щодо неправомірності включення дати набрання чинності угодою (12.10.2020) до строку нарахування пені.

Разом з тим, суд вважає помилковим включення дати оплати до періоду нарахування пені, а тому вважає невірним визначений позивачем період нарахування пені.

Таким чином, за перерахунком суду, вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 2 350 185,08 грн.

Вимоги про стягнення штрафу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Відповідач зазначає про наявність підстав для звільнення останнього від відповідальності у зв`язку із відсутністю вини відповідача.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на одночасне поширення на відповідача дії постанови Кабінету Міністрів України №483 від 05.06.2019 з наступними змінами "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії" та факт відсутності належних розрахунків від контрагента Відповідача - НЕК "Укренерго" на ринках РДН/ВДР з січня 2020 року, а також ст. 9-1 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" щодо механізму компенсації втрат від вартості послуги, яку надає відповідач третім особам.

Судом відхиляються зазначені доводи відповідача, оскільки такі аргументи не є підставами для звільнення останнього від відповідальності за порушення умов договору.

Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 1 грн.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Передбачене статтею 233 Господарського кодексу України та статтею 551 Цивільного кодексу України право суду на зменшення пені може бути реалізоване судом у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №913/89/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі №910/1175/19.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку про відсутність умислу в діях відповідача щодо невиконання взятих на себе зобов`язань по своєчасній оплаті електричної енергії, за прострочення виконання яких заявлено вимогу про стягнення неустойки, адже підтверджується фактична фінансова неспроможність виконання такого зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин для зменшення нарахованих позивачем розмірів пені та штрафу, а тому вважає, що справедливим та розумним буде зменшити розмір пені та штрафу на 50 відсотків.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №910/13407/17 від 13.03.2018, №915/370/16 від 24.04.2019, №916/3545/15 від 05.03.2020.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають частковому задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, а в частині зменшення розміру штрафних санкцій судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір у даній справі виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, код ЄДРПОУ - 43068454) на користь Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" (07300, Київська область, м. Вишгород) 1 175 092 (один мільйон сто сімдесят п`ять тисяч дев`яносто дві) грн 54 коп. - пені, 1 369 472 (один мільйон триста шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві) грн 88 коп. - штрафу та 76 336 (сімдесят шість тисяч триста тридцять шість) грн 96 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 15.11.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна