ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.11.2021 Справа № 905/1754/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Вовк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ»

про: стягнення 273437,08грн, з яких: основний борг - 239958,00грн, пеня - 17198,09грн, 3% річних - 4043,13грн, інфляційні втрати - 12237,86грн

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

08.09.2021, шляхом надіслання поштового відправлення Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (далі - ТОВ «АЕРЛАЙН») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (далі - ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ»)про стягнення 273437,08грн, з яких: основний борг - 239958,00грн, пеня - 17198,09грн, 3% річних - 4043,13грн, інфляційні втрати - 12237,86грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» зобов`язання щодо оплати наданих послуг за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість в розмірі 239958,00грн, що стало підставою для нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 509, 525, 526, 530, 548, 549, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 193, 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 4, 5, 12, 20, 27, 162-164, 171, 172, 176, 247, 249, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою суду від 20.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1754/21; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 11.10.2021.

Ухвалою від 11.10.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 28.10.2021.

Ухвалою від 28.10.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.11.2021 об 10:15 год.

У судове засідання 11.11.2021 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені: позивач - шляхом направлення ухвали суду від 28.10.2021 на електронну адресу останнього «», згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та матеріалах справи, що підтверджується витягом з журналу обліку вихідної електронної пошти від 01.11.21 №04-19/6307; відповідач - розміщення публікації на офіційному сайті Господарського суду Донецької області в мережі Інтернет за веб-посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/gromadyanam/povidomlenniz_dlia_

ychasnukiv/ з огляду на зупинення розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №33-р від 30.09.2021, у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2021 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів, з 01.10.2021 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду.

Окремо суд зазначає, що під час розгляду справи судом направлена ухвала суду від 20.09.2021 про відкриття провадження у справі на адресу місцезнаходження юридичної особи відповідача, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, вказана ухвала суду отримана відповідачем 28.09.2021, що свідчить про обізнаність відповідача про наявність спору у суді.

Згідно приписів ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлена відсутність підстав для застосування ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, що передбачає вичерпний перелік випадків, за наслідками настання яких суд повинен відкласти розгляд справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; (ч.3 ст.202 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги, що справа розглядається за правилами прощеного позовного провадження з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників сторін у судове засідання, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Ухвалення рішення суду відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.ст.219-220 Господарського процесуального кодексу України.

Позиція учасників процесу

ТОВ «АЕРЛАЙН» у позовній заяві зазначило, що 01.01.2020 між сторонами у справі укладено Договір №555-ДВ-ДА про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки, на виконання умов якого ТОВ «АЕРЛАЙН» надало, а ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУІГІЛЛЯ» прийняло послуги з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки за актами наданих послуг на загальну суму 239958,00грн у період з 12-15 січня 2021 року.

Одночасно з актами наданих послуг (про що зазначено у самих актах) ТОВ «АЕРЛАЙН» передав ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУІГІЛЛЯ» рахунків на оплату на загальну суму 239958,00грн.

З урахуванням положень п.4.1.1. Договору, відповідно до яких розрахунки за даним Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 30-ти календарних днів з дати підписання Сторонами акту наданих послуг, відповідач повинен був здійснити розрахунок за надані послуги до 14.02.2021, однак не дотепер не виконав покладені на нього грошові зобов`язання.

У зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання з оплати за надані послуги, відповідач повинен сплатити позивачу штрафні санкції відповідно до п.7.2 договору у розмірі 17198,09грн та 3% річних у розмірі 4043,13грн, інфляційні втрати у розмірі 12237,86грн

В рамках досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою погасити борг, остання вимога від 20.08.2021 №2008/1 отримана відповідачем 31.08.2021.

Позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду витрати зі сплати судового збору в розмірі 4102,00грн.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду належним чином засвідчені копії: Договору №555-ДВ-ДА про надання послуг від 01.01.2020; актів наданих послуг на загальну суму 239958,00грн у кількості 14 штук; рахунків на оплату на загальну суму 239958,00грн у кількості 14 штук; вимоги №2008/1 від 20.08.2021 з доказом відправки; виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також, позивач надав до суду пояснення (в порядку ст.42 ГПК України) від 21.10.2021 №211021/1, та Калькуляцію №1 (Додаток №1 до Договору №555-ДВ-ДА про надання послуг від 01.01.2020).

Крім того, 08.11.2021 на адресу суду надійшов лист позивача щодо направлення пояснень від 21.10.2021 №211021/1 засобами поштового зв`язку; на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2021 надав відомості щодо наявності довіреності №88/ДУ/2019 від 18.12.2018, зазначивши, що остання є документом відповідача. Також, позивач вказав, що пунктом 11.6 Договору №555-ДВ-ДА про надання послуг від 01.01.2020, укладеного між позивачем та відповідачем, встановлено: «Сторони підтверджують, що цей Договір підписано ними при повному розумінні його термінології та умов, а також уповноваженими на його підписання представниками Сторін, та підтверджують достовірність даних про Сторони, наведені у цьому Договорі». Також, протягом дії Договору, між позивачем та відповідачем укладались додаткові угоди від 20.03.2020 та від 18.05.2020 про збільшення суми Договору, які були підписані тими самими уповноваженими представниками Сторін, що підписали й сам Договір.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду копії: пояснень вих.№211021/1 від 21.10.2021 з доказом відправлення (фіскальний «Укрпошти») та отримання (трекінг відправлення №194); додаткової угоди від 20.03.2020; додаткової угоди від 18.05.2020.

Ухвалою суду від 20.09.2021 відповідачу встановлено строк для подання відзиву та доказів, на яких ґрунтуються його заперечення, протягом 15 днів з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримана відповідачем 28.09.2021, тобто строк подачі до суду відзиву перебіг 13.10.2021 (включно).

ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУІГІЛЛЯ» відзиву на позовну заяву до суду не надало, ніяким іншим способом своєї правової позиції за заявленим позовом не висловило, доказів на підтвердження поважності причин не можливості вчинення даних дій не надало, тому у порядку ч.9 ст.165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом

01.01.2020 між ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУІГІЛЛЯ» (Замовник) та ТОВ «АЄРЛАЙН» (Виконавець) укладений Договір №555-ДВ-ДА про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки, відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець зобов`язується у 2020 році надати Замовнику послуги, зазначені в п. 1.2. цього Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п.п. 1.2.-1.3. Договору найменування послуг (код ДКПП 45.20): ремонт вузлів/агрегатів тракторної техніки (далі - послуги); місце надання послуг (Об`єкт): Запоріжська обл., м. Васильївка, вул.Б.Хмельницького, 3.

Договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2020 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх грошових зобов`язань. Договір може бути скріплений печатками Сторін. (пункт 10.1 договору).

Сума договору погоджена Сторонами в п.3.1. Договору та становить: 1416000,00грн (один мільйон чотириста шістнадцять тисяч гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 20% 236000,00грн (двісті тридцять шість тисяч 00 копійок).

Додатковою угодою №1 від 20.03.2020 змінено орієнтовну суму Договору, яка складає 1430000,00грн, крім того, ПДВ (20%) 286000,00грн, разом - 1716000,00грн.

Додатковою угодою №1 від 18.05.2020 змінено орієнтовну суму Договору, яка складає 1600000,00грн, крім того, ПДВ (20%) 320000,00грн, разом - 1920000,00грн.

Вартість послуг визначається на підставі калькуляцій, які є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1,2).

У пункті 5.2 Договору сторони домовились, що після закінченні надання послуг Виконавець складає два примірники двостороннього акту наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками Сторін.

В акті наданих послуг повинен бути відображений фактичний обсяг наданих послуг протягом звітного періоду (п.5.3 Договору).

При отриманні від Виконавця 2 примірників акту про надання послуг, Замовник зобов`язаний підписати акт і один примірник акту повернути Виконавцю у 5-ти денний термін з дня його отримання. У разі неповернення Замовником акту у зазначений термін - послуги будуть вважатися наданими Виконавцем згідно з умовами цього Договору (п.5.4 Договору).

Відповідно до п. 5.5. Договору, при наявності мотивованої відмови Замовника від підписання акту про надання послуг, Сторони складають двосторонній акт з переліком, виявлених дефектів і недоробок і строків їх усунення.

Згідно п.п.6.3.1.-6.3.2. Договору Виконавець зобов`язався забезпечити надання послуг у строки,установлені цим Договором; після закінчення надання послуг Виконавець надає Замовнику акт про надані послуги.

У відповідності до п.6.1.1. Замовник зобов`язався здійснити оплату за надані послуги в строк передбачений п.4.1. даного Договору.

Порядок здійснення розрахунків погоджений сторонами у розділі 4 Договору, відповідно до п.4.1. якого розрахунки по цьому Договору проводяться Замовникам шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця у наступному порядку: п.4.1.1. Договору - за 30 (тридцять) календарних днів після підписання уповноваженими представниками Сторін акту наданих Послуг, пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату послуг.

Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим Договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до п.7.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, законами та цим договором.

За порушення строків оплати послуг Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочки (п.7.2. Договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток підприємств без зауважень та заперечень.

Сторонами підписано Калькуляцію №1 ціна робіт за 2020 рік (Додаток №1 до Договору №555-ДВ-ДА про надання послуг від 01.01.2020) на суму 828000,00грн, яка згідно п.п.13.1-14 Договору є невід`ємною частиною Договору.

На виконання умов договору сторонами складено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 239958,00грн, з яких:

акт від 12.01.2021 №12 на суму 30000,00грн;

акт від 12.01.2021 №2 на суму 27000,00грн;

акт від 12.01.2021 №14 на суму 11400,00грн;

акт від 12.01.2021 №15 на суму 11400,00грн;

акт від 12.01.2021 №11 на суму 9600,00грн;

акт від 12.01.2021 №8 на суму 22500,00грн;

акт від 12.01.2021 №6 на суму 16200,00грн;

акт від 12.01.2021 №5 на суму 31200,00грн;

акт від 12.01.2021 №4 на суму 9600,00грн;

акт від 13.01.2021 №3 на суму 5400,00грн;

акт від 13.01.2021 №9 на суму 4500,00грн;

акт від 13.01.2021 №13 на суму 6600,00грн;

акт від 15.01.2021 №10 на суму 41580,00грн;

акт від 15.01.2021 №7 на суму 12978,00грн.

Відповідно до вказаних актів ТОВ «АЕРЛАЙН» (Виконавець) виконало роботи (надало послуги) за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА; Замовник ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (наданих послуг). Акти підписані представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплені відтисками печаток підприємств.

ТОВ «АЕРЛАЙН» виставлено ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» рахунки на оплату за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА: №79 від 12.01.2021 на суму 30000,00грн з ПДВ; №76 від 12.01.2021 на суму 27000,00грн з ПДВ; №80 від 12.01.2021 на суму 11400,00грн з ПДВ; №81 від 12.01.2021 на суму 11400,00грн з ПДВ; №84 від 12.01.2021 на суму 9600,00грн з ПДВ; №86 від 12.01.2021 на суму 22500,00грн з ПДВ; №88 від 12.01.2021 на суму 16200,00грн з ПДВ; №89 від 12.01.2021 на суму 31200,00грн з ПДВ; №90 від 12.01.2021 на суму 9600,00грн з ПДВ; №77 від 13.01.2021 на суму 5400,00грн з ПДВ; №78 від 13.01.2021 на суму 4500,00грн з ПДВ; №83 від 13.01.2021 на суму 6600,00грн з ПДВ; №85 від 15.01.2021 на суму 41580,00грн з ПДВ; №87 від 15.01.2021 на суму 12978,00грн з ПДВ.

В тексті кожного акту наявне посилання на відповідний рахунок, який складений та виставлений на підставі акту.

В матеріалах справи міститься вимога №2008/1 від 20.08.2021, в якій ТОВ «АЕРЛАЙН» звернулось до ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» із вимогою про сплату протягом 2 днів з дня її отримання заборгованості із оплати наданих послуг за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки в розмірі 239958,00грн.

На підтвердження направлення претензії позивачем надано до суду фіскальний чек АТ «Укрпошта» про відправлення поштового відправлення №194.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані позивачем в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України письмові докази, господарський суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі, дійшов висновку про часткове задоволення позову, зважаючи на таке.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).

Предметом спору між сторонами у цій справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості, 3% річних та пені та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно укладеного між сторонами Договору про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА ТОВ «АЕРЛАЙН» (Виконавець) бере на себе зобов`язання у 2020 році надати ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» послуги з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки, а ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» - прийняти і оплатити такі послуги.

Зі змісту укладеного між сторонами у справі договору вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма істотними умовами щодо: предмету договірного зобов`язання, об`єму послуг, а також їх вартості та строку виконання.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, підписи скріплені відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсним не визнаний.

Господарський суд зауважує, що відповідно до вимог законодавства правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, права та обов`язки сторін та певні правові наслідки.

Враховуючи предмет Договору про надання послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА, господарський суд визнає, що зазначений договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, оскільки результати роботи споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності Замовника.

У частині першій 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Нормою статті 905 Цивільного кодексу України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу частин першої, другої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання у відповідності до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вимогами частини першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторонами у п.п. 5.2-5.5 Договору визначено порядок прийняття послуг за відповідними актами.

Згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №2 на суму 27000,00грн; №14 на суму 11400,00грн; №15 на суму 11400,00грн; №11 на суму 9600,00грн; №8 на суму 22500,00грн; №6 на суму 16200,00грн; №5 на суму 31200,00грн; №4 на суму 9600,00грн; від 13.01.2021 №3 на суму 5400,00грн; №9 на суму 4500,00грн; №13 на суму 6600,00грн; від 15.01.2021 №10 на суму 41580,00грн; №7 на суму 12978,00грн. ТОВ «АЕРЛАЙН» (Виконавець) виконало, а ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» (Замовник) прийняло послуги на загальну суму 239958,00грн з ПДВ.

Згідно вказаних актів, претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг Замовником не заявлено.

Акти підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплені відтисками печаток підприємств.

Суд вбачає, що акти підписані поза межами строку, встановленого у п. 10.1 Договору, але з посиланням на вказаний Договір як підставу їх складання, без заперечень з цього приводу в їх тексті, що свідчить про їх підписання на підставі саме умов Договору. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Як наслідок, господарський суд з урахуванням змісту умов пункту 5.3 Договору від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА дійшов висновку, що у спірних правовідносинах належними і допустимими доказами надання Виконавцем послуг з ремонту вузлів/агрегатів тракторної техніки є підписані з обох сторін уповноваженими особами юридичних осіб акти від 12.01.2021 №12, від 12.01.2021 №2, від 12.01.2021 №14, від 12.01.2021 №15, від 12.01.2021 №11, від 12.01.2021 №8, від 12.01.2021 №6, від 12.01.2021 №5, від 12.01.2021 №4, від 13.01.2021 №3, від 13.01.2021 №9, від 13.01.2021 №13, від 15.01.2021 №10, від 15.01.2021 №7.

За таких обставин, суд вважає, що ТОВ «АЕРЛАЙН» дотрималось своїх зобов`язань, надавши послуги за спірним договором.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

В свою чергу, порядок здійснення розрахунків погоджений сторонами у розділі 4 Договору, відповідно до п.4.1. якого розрахунки по цьому Договору проводяться Замовникам шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця у наступним чином: п.4.1.1. Договору - за 30 (тридцять) календарних днів після підписання уповноваженими представниками Сторін акту наданих Послуг, пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату Послуг.

Згідно ч.5 ст.254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Аналогічні умови містить Договір, укладений між сторонами.

Таким чином, згідно умов договору, строк оплати наданих послуг за Договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА вираховується з дати підписання відповідного акту наданих послуг у урахуванням порядку, який передбачає перенесення строку у разі, якщо його останній день припадає на вихідний або святковий.

В актах здачі-приймання (надання послуг): від 12.01.2021 №12, від 12.01.2021 №2, від 12.01.2021 №14, від 12.01.2021 №15, від 12.01.2021 №11, від 12.01.2021 №8, від 12.01.2021 №6, від 12.01.2021 №5, від 12.01.2021 №4, від 13.01.2021 №3, від 13.01.2021 №9, від 13.01.2021 №13, від 15.01.2021 №10, від 15.01.2021 №7 міститься посилання на відповідний рахунок, який сформовано на підставі даних кожного з актів, що свідчить про наявність вказаного документу на час складання актів та передачу його примірнику відповідачу. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Матеріали справи містять копії відповідних рахунків.

Крім того, суд вказує, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за поставлений товар, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19, від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18 і суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної позиції у цій справі.

Як встановлено судом, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані сторонами: №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 - 12.01.2021; №№ 3, 9 - 13.01.2021; №№10, 7 - 15.01.2021.

З урахуванням п.п.4.1.1 договору, відповідач повинен був оплатити надані послуги:

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 до 11.02.2021 (включно);

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 13.01.2021 №№3, 9 до 12.02.2021 (включно);

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 до 15.02.2021 (включно, враховуючи, що останній день строку 14.02.2021 припадає на вихідний день).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання бере початок:

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 з 12.02.2021;

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 13.01.2021 №№3, 9 з 13.02.2021;

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 з 16.02.2021.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ст.ст. 73,74 ГПК України).

ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження оплати наданих послуг в сумі 239958,00грн згідно з умовами договору.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, ураховуючи наведені положення законодавства, вважає, що ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» своїх зобов`язань щодо розрахунку за вказаним Договором належним чином не виконало, тому визнає доведеним факт порушення відповідачем умов правочину в частині виконання грошового зобов`язання та встановленою наявність основного боргу Замовника перед Виконавцем за Договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА на підставі актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №12, від 12.01.2021 №2, від 12.01.2021 №14, від 12.01.2021 №15, від 12.01.2021 №11, від 12.01.2021 №8, від 12.01.2021 №6, від 12.01.2021 №5, від 12.01.2021 №4, від 13.01.2021 №3, від 13.01.2021 №9, від 13.01.2021 №13, від 15.01.2021 №10, від 15.01.2021 №7 в загальній сумі 239958,00грн.

Відтак, право ТОВ «АЕРЛАЙН» на отримання оплати за надані послуги за договором від 01.01.2020 №555-ДВ-ДА року відповідачем - ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯ ВУГІЛЛЯ» порушене, тому підлягає захисту у судовому порядку шляхом задоволення позовної вимоги про стягнення заборгованості в сумі 239958,00грн.

Предметом спору в даній справі також є матеріально-правова вимога позивача про стягнення нарахованих ним 3% річних у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань з оплати виконаних робіт та правомірність такого нарахування.

У разі порушення боржником виконання грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України) за вимогою кредитора виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме норми статті 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи положення частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати 3% річних від суми боргу є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Відповідно до наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, позивачем заявлено до стягнення 3% річних, нарахованих на заборгованість в розмірі 239958,00грн за період з 15.02.2021 по 07.09.2021 в сумі 4043,13грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за визначений період, судом встановлено, що при здійсненні розрахунку позивачем безпідставно збільшено період нарахування з 15.02.2021 за актами від 15.01.2021 №10 та №7, враховуючи, що строк прострочення грошового зобов`язання за вказаними актами починається з 16.02.2021, а отже останній здійснений позивачем методологічно та арифметично невірно, внаслідок чого суд здійснив власний розрахунок.

Згідно здійсненого судом розрахунку сума 3% річних нарахованих на заборгованість становить 4038,64грн, та розрахована наступним чином:

- на заборгованість в розмірі 185400,00грн за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4; від 13.01.2021 №№3, 9 за період з 15.02.2021 по 07.09.2021 становить 3123,86грн.

- на заборгованість в розмірі 54558,00грн за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 за період з 16.02.2021 по 07.09.2021 становить 914,78грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних задовольняються частково в сумі 4038,64грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє, оскільки вони заявлені безпідставно.

Також, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат в загальному розмірі 12237,86грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 24.09.2020 у справі №915/2095/19.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України (лист "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" №62-97р від 03.04.1997), які застосовуються у судовій практиці і викладена у них позиція має сталий характер, вважається, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа, то розрахунок починається з наступного місяця. І за аналогією: якщо погашення заборгованості відбулося з 1 до 15 числа відповідного місяця - інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних, внаслоідок чого суд не вбачає підстав для відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19.

Згідно розрахунку, зазначеного позивачем в позовній заяві, останнім нараховано до стягнення інфляційні нарахування на заборгованість в розмірі 239958,00грн за період з лютого по липень на суму 12237,86грн.

Контррозрахунок відсутній.

Перевіривши наданий позивачем інфляційних втрат за визначений період, судом встановлено, що при здійсненні розрахунку позивачем безпідставно збільшено період нарахування з лютого включно за актами від 15.01.2021 №10 та №7, враховуючи, що строк прострочення грошового зобов`язання за вказаними актами починається з 16.02.2021, що при математичному округленні періоду прострочення у неповному місяці складає менше півмісяця (з урахуванням, що лютий 2021 року має 28 календарних днів, відповідно половина місяця складає 14 днів, період прострочення з 16.02.2021 в календарних днях становить 13 днів, що менше половини місяця). Відтак, суд дійшов висновку, що розрахунок здійснений позивачем методологічно та арифметично неправильно, внаслідок чого суд здійснив власний розрахунок.

Згідно здійсненого судом розрахунку сума інфляційних втрат нарахованих на заборгованість становить 11658,73грн, та розрахована наступним чином:

- на заборгованість в розмірі 185400,00грн за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4; від 13.01.2021 №№3, 9 за період з лютого 2021 по липень 2021становить 9446,57грн.

- на заборгованість в розмірі 54558,00грн за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 за період з березня 2021 по липень 2021 становить 2212,16грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат задовольняються частково в сумі 11658,73грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє, оскільки вони заявлені безпідставно.

Позивачем заявлено до стягнення пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 17198,09грн за період з 15.02.2021 по 15.08.2021.

Приписами частини першої статті 230 ГК України унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як визначено нормою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина шоста статті 231 ГК України).

Статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Господарський суд зауважує, що за змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Зі змісту пункту 7.2 договору встановлено, що за порушення строків оплати послуг Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки.

Умови договору не містять особливостей щодо визначення періоду нарахування пені, як наслідок, слід застосовувати приписи ч.6 ст. 232 ГК України - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом чи договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, законом передбачено нарахування пені починаючи від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, протягом шести місяців.

Згідно ч.4 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, кінець періоду нарахування вираховується шляхом арифметичного плюсування шести місяців до дати початку та не переводиться у календарні дні.

Як вбачається з наданого позивачем до позовної заяви розрахунку штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором, позивачем заявлено до стягнення пеню, нараховану на загальну суму заборгованості в розмірі 239958,00грн за період з 15.02.2021 по 15.08.2021.

Контррозрахунок відсутній.

Враховуючи, встановлений приписами ч.6 ст. 232 ГК України спеціальний шестимісячний строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання від дня коли зобов`язання мало бути виконано, встановлені судом строки виконання зобов`язання за кожним з актів, суд встановив, що позивач має право на нарахування пені на заборгованості:

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4 з 12.02.2021 по 12.08.2021;

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 13.01.2021 №№3, 9 з 13.02.2021 по 13.08.2021;

- за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 з 16.02.2021 по 16.08.2021.

Водночас, згідно п.7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19» від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України було винесено ряд постанов, а саме - постанови № 239 від 25.03.2020, № 392 від 20.05.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020 та № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, відповідно до яких термін карантину неодноразово подовжувався та станом на момент розгляду даної справи термін карантину продовжено до 31 грудня 2021 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем неправильно визначено шестимісячний строк нарахування пені до 15.08.2021 на заборгованість за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4; від 13.01.2021 №№3, 9, який закінчився 12.08.2021 та 13.08.2021,однак період, визначений позивачем, охоплюється дією карантину на території України, тому суд вважає, що строк визначений ч.6 ст. 232 ГК України, є продовженим в силу п.7 Прикінцевих положень ГК України та позивач має право на нарахування пені на заборгованість за вказаними накладними до 15.08.2021 включно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за визначений період, судом встановлено, що при здійсненні розрахунку позивачем безпідставно збільшено період нарахування з 15.02.2021 за актами від 15.01.2021 №10 та №7, враховуючи, що строк прострочення грошового зобов`язання за вказаними актами починається з 16.02.2021, а отже останній здійснений позивачем методологічно та арифметично неправильно, внаслідок чого суд здійснив власний розрахунок.

Згідно здійсненого судом розрахунку сума пені нарахованих на заборгованість становить 17180,15грн, та розрахована наступним чином:

- на заборгованість в розмірі 185400,00грн за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.01.2021 №№12, 2, 14, 15, 11, 8, 6, 5, 4; від 13.01.2021 №№3, 9 за період з 15.02.2021 по 15.08.2021 становить 13287,85грн.

- на заборгованість в розмірі 54558,00грн за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.01.2021 №№10, 7 за період з 16.02.2021 по 15.08.2021 становить 3892,30 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення пені задовольняються частково в сумі 17180,15грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє, оскільки вони заявлені безпідставно.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 4092,54грн. В решті - сума сплаченого судового збору залишається на позивачі. Сума судового збору 0,44грн є надмірно сплаченою позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» про стягнення 273437,08грн, з яких: основний борг - 239958,00грн, пеня - 17198,09грн, 3% річних - 4043,13грн, інфляційні втрати - 12237,86грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (адреса місцезнаходження: 85004, Донецька обл., місто Добропілля(з), вул.Франка Івана, будинок 19, кімната 103; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (71600, Запорізька обл., Василівський р-н, місто Василівка, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 3; ) 273425,65грн, з яких: основний борг - 239958,00грн, пеня - 17180,15грн, 3% річних - 4038,64грн, інфляційні втрати - 11658,73грн, судовий збір в сумі 4092,54грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 11.11.2021.

Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2021.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова