РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2021 року м. Чернігівсправа №927/823/21

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас",

вул. Машинобудівників, 4В, смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, 08162; e-mail: ; ;

до відповідача: Дочірнього підприємства "Лугове";

вул. Прокопа Гацька, 26, с. Олбин, Козелецький район, Чернігівська область, 17040;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1;

предмет спору: про відшкодування збитків 1500955,49грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Колісник Б.О. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СЕ №1027568, видано 31.07.2021;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 15.11.2021, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

05.08.2021, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» (надалі - ТОВ «Агрозахист Донбас») до Дочірнього підприємства «Лугове» (надалі - ДП «Лугове») про відшкодування збитків у сумі 1500955,49грн, завданих внаслідок порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України (п.192.1.1. статті 192, п.201.10. статті 201), а саме невиконання ним зобов`язань з реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних від 07.04.2020 №231, №234, що позбавило позивача права зменшити суми податкових зобов`язань за операціями з поставки по видаткових накладних №328 та №329 від 28.02.2020 за товар, що повернутий йому 07.04.2020 за зворотними накладними від покупця №40, №41 від 07.04.2021.

Ухвалою суду від 18.08.2021, після усунення недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі №927/823/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.09.2021 об 11:30, сторонам установлено строки для подачі заяв по суті вимог, зокрема, відповідачу - 15 календарних днів, з дня отримання цієї ухвали, для подачі відзиву на позов.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі №927/823/21 від 18.08.2021 одержана відповідачем 26.08.2021 за адресою його державної реєстрації згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення №067, тобто граничний строк для подання ним відзиву на позов по 10.09.2021.

Відповідач, у межах установленого строку, скористався правом на подання до суду, в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), мотивованого відзиву на позов (одночасно направлений на адресу позивача), яким проти позову заперечував з підстав недоведеності позивачем наявності в нього збитків. Вважає, що даний позов поданий до суду передчасно. На думку відповідача, оскільки розрахунки до коригувань до податкових накладних складено позивачем 07.04.2020, то відповідно до п.198.6. статті 198 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), у відповідача є податкове зобов`язання здійснити їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 1095 календарних днів, по 07.04.2023 (включно), відтак формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями буде здійснено до 07.04.2023.

13.09.2021, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив (без пояснення причин), будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Строки підготовчого провадження продовжено судом на 30 календарних днів, відповідно до частини 3 статті 177 ГПК України.

За результатами підготовчого засідання, суд, відповідно до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, постановив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 27.10.2021, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

27.10.2021, судове засідання по розгляду справи по суті не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. у відпустці, про що сторони засобами електронного зв`язку завчасно повідомлені листом №927/823/21/1793/21 від 25.10.2021.

Ухвалою суду від 08.11.2021 розгляд по суті справи №927/823/21 призначено на 15.11.2021 об 11:30, участь позивача забезпечена в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Позивач скористався правом на подання до суду, в порядку статей 166, 184 ГПК України, відповіді на відзив, що одночасно направлена на адресу відповідача (23.09.2021). Судом установлено, що відповідь на відзив направлена до суду з порушенням семиденного строку, встановленого ухвалою від 18.08.2021 (по 22.09.2021). З метою забезпечення основоположних принципів господарського судочинства, рівності та змагальності сторін у справі, відповідно до частини 2 статті 119 ГПК України, судом, на стадії підготовчого провадження, продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив, даний документ залучено до матеріалів справи.

У відповіді на відзив позивач звертав увагу, що підпунктом 1 пункту 31 Закону України від 07.12.2017 №2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» пункт 201.10. статті 201 ПК України доповнено нормою, за якою реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, за доводами позивача, розрахунки коригування від 07.04.2020 №231, №234 мали бути зареєстровані відповідачем в ЄРПН до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони були складені, тобто до 30.04.2020. Твердження відповідача про можливість реєстрації розрахунків коригування протягом 1095 днів, з посиланням на абз. 4 пункту 198.6. статті 198 ПК України, є помилковим та не ґрунтується на нормах ПК України. Наголошував, що постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної (абз.4 пп.192.1.1 п.192.1 статті 192 ПК України). Беручи до уваги, що відповідач, у порушення вимог п.201.10. статті 201 ПК України, в межах граничного строку не зареєстрував розрахунки коригування від 07.04.2020 №231, 234, позивач був позбавлений права зменшити податкові зобов`язання з операції з поставки товару, що фактично не відбулась (товар повернуто), що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати розрахунки коригування до податкових накладних та неможливістю позивача зменшити задекларовані податкові зобов`язання з ПДВ по операціях з поставки товару, що фактично не відбулись. Неможливість позивача зменшити податкові зобов`язання з ПДВ на суму 1500955,49грн, є реальними збитками. Просив суд при вирішенні даної справи взяти до уваги правові висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду в постанові від 03.08.2018 у справі №917/877/17, в постанові від 03.12.2018 у справі №908/76/18.

15.11.2021, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду повторно не прибув, участь повноважного представника не забезпечив (без пояснення причин), будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового розгляду справи №927/823/21 повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №636.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За п.2 частини 3 цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи з огляду на зміст статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язку добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

За приписами статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань 13.09.2021 та 15.11.2021, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив, без пояснення причин, з огляду на наявний в матеріалах справи відзив на позов, з якого вбачається правова позиція відповідача відносно заявлених до нього вимог, суд вважає, що неприбуття його повноважного представника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

15.11.2021, судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано повноважного представника позивача, який заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.02.2020, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» (позивач, Постачальник) та Дочірнім підприємством «Лугове» (відповідач, Покупець) укладено договір поставки №671 (надалі - Договір), за умовами якого (пункти 1.1., 2.1.) у визначені Договором терміни, Постачальник зобов`язався передати в власність Покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а Покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну) визначену Договором. За цим Договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються Додатками та/або накладними, що є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами пунктів 2.2., 2.3. Договору ціна продукції, що постачається, вказується в Додатках у національній валюті та визначається в залежності від виду товару (засоби захисту рослин (ЗЗР), насіння, міндобрива та мікродобрива). Загальна сума Договору визначається сукупністю додатків та/або накладних, що зазначені в п.2.1., та які є невід`ємною частиною цього Договору. Видаткова накладна є невід`ємною частиною Договору та підписується з боку Покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару).

Додатками №1 та №2 до цього Договору сторони погодили асортимент, кількість, ціну та вартість товару, що мав бути поставлений на підставі цього правочину.

За п.6.4. Договору підписання видаткових накладних, що виписані в період дії даного Договору, засвідчує факт передачі разом з товаром усієї необхідної документації, що його стосується, в тому числі рахунків для оплати, сертифікату, інструкції щодо використання та застосування даного товару.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов цього Договору, позивачем, на підставі видаткових накладних №328 від 28.02.2020 та №329 від 28.02.2020 поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 9005732,86грн, у тому числі ПДВ 1500955,49грн. Перелічені документи первинного бухгалтерського обліку складено в двосторонньому порядку, за підписом обох сторін, що засвідчені печатками юридичних осіб.

Судом установлено, що позивач та відповідач є платниками податку на додану вартість, що підтверджується даними Реєстру платників ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, в установленому законом порядку, задекларовано податкові зобов`язання по господарським операціям з поставки відповідачу указаного товару на загальну суму 1500955,49грн, про що свідчать зареєстровані в ЄРПН податкові накладі №343 від 28.02.2020 та №347 від 28.02.2020 та податкова декларація з з податку на додану вартість, сформована за лютий 2020 року, з розшифровкою податкових зобов`язань на податковий кредит у розрізі контрагентів позивача за спірний період.

У подальшому сторони, підписавши додатки №1 від 07.04.2020 та №2 від 07.04.2020 до Договору, погодили, що поставлений раніше товар загальною вартістю 9005732,86грн, у асортименті, кількості та за ціною, визначеною в видаткових накладних №328 та №329 від 28.02.2020, підлягає поверненню постачальнику.

07.04.2020, відповідачем, на підставі зворотних накладних від покупця №40 та №41, повернуто позивачу спірний товар загальною вартістю 9005732,86грн.

Перелічені зворотні накладні є документами первинного бухгалтерського обліку, складені за підписом обох сторін та засвідчені печатками юридичних осіб.

У зв`язку з поверненням відповідачем поставлених товарів, за пунктом 192.1. статті 192 ПК України, позивачем складено відповідні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №231 до податкової накладної №343 від 28.02.2020 та №234 до податкової накладної №347 від 28.02.2020, з яких вбачається зменшення податкових зобов`язань позивача на 1500955,49грн за господарські операції з поставки товару, що фактично не відбулись (оскільки товар повернуто). Вказані розрахунки коригувань направлено 28.04.2020 позивачем відповідачу для реєстрації в ЄРПН, однак жодні дії з боку останнього вчинено не було.

Спроби врегулювати спір у досудовому порядку виявились безрезультатними. Претензія про відшкодування збитків №24/1 від 24.06.2021 направлена позивачем відповідачу 29.06.2021 (поштове відправлення 219) залишена останнім без виконання.

Позивач також скористався правом, обумовленим пунктом 201.10. статті 201 ПК України, за яким у разі порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем, відповідно до наведеної вище норми, в складі податкової декларації ПДВ за травень 2020 року, подано до ГУ ДПС у Чернігівській області заяву про порушення покупцем граничних термінів реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування по указаним господарським операціям з контрагентом (додаток №8 до декларації).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач мотивує заявлені вимоги тим, що в порушення вимог п.192.1 статті 192 ПК України, відповідач не забезпечив реєстрацію в ЄРПН розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних №343 від 28.02.2020 та №347 від 28.02.2020, у зв`язку з чим позбавив його права на зменшення податкових зобов`язань на суму 1500955,49грн за операціями з поставки товару по видатковим накладним №328 від 28.02.2020 та №329 від 28.02.2020, що фактично був повернутий 07.04.2020 на підставі зворотних накладних №40, №41. Наведеними діями відповідач завдав позивачу збитків у загальному розмірі 1500955,49грн.

Відповідно до підпункту 1 статті 180.1. ПК України для цілей оподаткування платником податку, зокрема, є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку в порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

За п.187.1. статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена в самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

За п.201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлений цим Кодексом термін.

За п.201.7. статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За п.188.1. статті 188 ПК Україна база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

За п.192.1. статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

За підпунктом 192.1.1. пункту 192.1. статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається в складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 192.3. статті 192 ПК України).

Згідно з п.201.10. статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзаци 14-18 пункту 201.10. статті 201 ПК України).

Відповідач, у порушення вимог підпункту 192.1.1. пункту 192.1. статті 192 та підпункту 201.10. статті 201 ПК України, належним чином зобов`язання з реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних №343 від 28.02.2020 та №347 від 28.02.2020 у межах граничних строків не виконав, суму податкового кредиту за операціями з поставки товару, що повернутий постачальнику на підставі зворотних накладних №40 від 07.04.2020 та №41 від 07.04.2020 не зменшив, що ним не заперечується.

Відсутність факту реєстрації відповідачем у ЄДРП розрахунків коригування кількісних та вартісних показників від 07.04.2020 №231, №234 до податкових накладних №343 від 28.02.2020 та №347 від 28.02.2020, позбавило позивача права зменшити задекларовані та сплачені податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1500955,49грн за операціями по видатковим накладним №328 від 28.02.2020 та №329 від 28.02.2020 з поставки товару, що 07.04.2020 повернуто йому на підставі зворотних накладних №40 від 07.04.2020 та №41 від 07.04.2020.

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем, передбачених ПК України, зобов`язань з реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних позивачу завдано реальні збитки в заявленому розмірі.

За частинами 1 та 2 статті 218 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення в сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 2 статті 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються, зокрема, такий вид господарських санкцій як відшкодування збитків (частина 2 статті 217 ГК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такого виду відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов`язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов`язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Тобто, при заявленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними.

Як установлено судом, позивачем, у лютому 2020 року поставлено відповідачу товар загальною вартістю 9005732,86грн. Сума ПДВ, що задекларована позивачем, за даною господарською операцією склала 1500955,49грн. У квітні 2020 року вказаний товар повернутий відповідачем позивачу в повному обсязі.

Відповідач установлений ПК України обов`язок з реєстрації розрахунків коригування до спірних податкових накладних не виконав, що позбавило позивача права зменшити податкові зобов`язання на суму 1500955,49грн за господарською операцію, що фактично не відбулась (товар повернуто). Тобто позивач, унаслідок протиправної бездіяльності відповідача, поніс збитки в заявленому розмірі.

При цьому, судом відхилено як безпідставні доводи відповідача про можливість вчинення ним дій щодо реєстрації розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних, що складені позивачем 07.04.2020, протягом 1095 календарних днів, тобто по 07.04.2023 (включно), відповідно до пункту 198.6. статті 198 ПК України.

За п.198.6. статті 198 ПК України в разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Наведена норма, на яку посилається відповідач, заперечуючи проти задоволення позову за фактом недоведеності наявності в позивача збитків (з огляду на передчасність звернення до суду з відповідним позовом), не змінює граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, що встановлені п.201.10. ПК України, та є підставою для зменшення податкових зобов`язань постачальника.

Даною нормою законодавець передбачив право платника податку включити до податкового кредиту за звітний період відповідну суму на підставі зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних або розрахунків коригування до таких податкових накладних (у разі їх невключення) протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

З наведених вище норм вбачається, що такі порушення відповідача позбавили позивача права зменшити податкові зобов`язання в спірному періоді на 1500955,49грн, тобто позивач поніс збитки на указану суму.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що в цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати розрахунки коригувань до податкових накладних та неможливістю позивача зменшити податкові зобов`язання в спірному періоді на зазначену суму, яка фактично є збитками.

Таким чином, за висновком суду, наявними матеріалами справи підтверджується наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, що є підставою для задоволення позову про стягнення збитків у повному обсязі.

Судом першої інстанції, відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України, взято до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, за п.25 якої належним способом захисту для порушених прав позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Беручи до уваги, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 22514,33грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 165, 166, 178, 184, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» (вул. Машинобудівників, 4В, смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, 08162; ) до Дочірнього підприємства «Лугове» (вул. Прокопа Гацька, буд. 26, с. Олбин, Козелецький район, Чернігівська область, 17040; ) про стягнення 1500955,49грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Лугове» (вул. Прокопа Гацька, буд. 26, с. Олбин, Козелецький район, Чернігівська область, 17040; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» (вул. Машинобудівників, 4В, смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, 08162; код ЄДРПОУ 30048,49грн збитків та 22514,33грн судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текс рішення складено та підписано 17.11.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Романенко А.В.