ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2021 р. Cправа № 902/659/21

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.,

За участю представників:

позивача Примакова В.В., ордер ВН №171356 від 10.04.2021;

відповідача не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "ТИВРІВСЬКЕ АТП-10543" (вул. Тиверська, 79, смт. Тиврів. Тиврівський район, Вінницька область, 23300)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЕТАЛОН" (вул. Жовтнева, буд. 60, с. Тростянець, Тиврівський район, Вінницька область, 23332; вул. Польова, 1а, с. Василівка, Тиврівський район, Вінницька область, 23303)

про стягнення 203299,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ТИВРІВСЬКЕ АТП-10543" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЕТАЛОН" про стягнення 203 299,13 грн. заборгованості, з яких: 161 779,00 грн. - основного боргу, 27 292,12 грн. - інфляційних збитків, 14 228,01 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору перевезення працівників №27/02-18 від 01.02.2018 в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою від 25.06.2021 суд постановив позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ТИВРІВСЬКЕ АТП-10543" № б/н від 24.05.2021 залишити без руху та встановити Приватному акціонерному товариству "ТИВРІВСЬКЕ АТП-10543" строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання даної ухвали.

08.07.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, разом з якою позивачем надано докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 12.07.2021 відкрито провадження у справі № 902/659/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу 15-ти денний строк для подання відзиву та клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

26.07.2021 на адресу суду від відповідача надійшла заява щодо застосування строків позовної давності, в якій відповідач просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

19.08.2021 на електронну пошту суду та 26.08.2021 засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності.

Суд, з метою прийняття рішення, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заяву відповідача про застосування позовної давності та заперечення позивача на заяву про застосування строків позовної давності, здійснивши аналіз предмета та підстав позову, категорії та складності справи, дійшов висновку про складність даного спору.

Ухвалою від 13.09.2021 суд постановив перейти до розгляду справи №902/659/21 за правилами загального позовного провадження, продовжити строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та призначити підготовче засідання у справі на 05.10.2021.

Ухвалою від 05.10.2021 встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 12.10.2021, з 12.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/659/21 для судового розгляду по суті на 11 листопада 2021 р.

10.11.2021 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній повідомляє суд про своє відрядження 10-11 листопада 2021 року до міста Київ з робочими питаннями по підприємству.

На визначену судом дату в судове засідання 11.11.2021 з`явився представник позивача, яка подала до суду письмові пояснення з долученими до них доказами.

Суд, долучив подане пояснення та докази до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд відхиляє останнє як необґрунтоване, оскільки в Наказі №134 від 08.11.2021 який додано як доказ перебування представника у відрядженні зазначено дати відрядження 9-10 листопада 2021 року, а засідання в суді призначено на 11 листопада 2021 року.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів неможливості направити в судове засідання іншого представника, а неявка представника відповідача у даному випадку, на думку суду, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, крім того заявила усне клопотання про подання протягом 5 днів після ухвалення рішення доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу на підставі ч. 8 ст. 129 КПК України.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.11.2021 судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без його проголошення в зв`язку з неявкою представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.02.2018 між Приватним акціонерним товариством "ТИВРІВСЬКЕ АТП-10543" (позивач, в договорі Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЕТАЛОН" (відповідач, в договорі Замовник) було укладено договір про перевезення працівників № 27/02-18 (дали Договір), відповідно до п 1.1. якого Перевізник надає Замовнику послуги з метою здійснення не регулярних перевезень автобусами (автомобілями) працівників Замовника протягом 2018 року.

Замовник: - щомісячно за п`ять робочих днів до початку відповідного місяця надає перевізнику списки працівників: - ознайомлює працівників з умовами одержання транспортних послуг, завчасно повідомляє їх про час та місце подачі автобуса (автомобіля) і інформує про можливі додаткові послуги; - забезпечує виїзд працівників відповідно до розкладу руху автобуса (автомобіля); - інструктує працівників з питань поведінки і техніки безпеки передбачених Правилами дорожнього руху та Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту; - контролює через уповноважених працівників якість наданих послуг; щоденно через уповноважених працівників підписує шляхові листи (зразок шляхового листа - додаток № 4) (п. 2.1. Договору).

Перевізник: протягом одного робочого дня з моменту отримання від Замовника списків працівників, готує Інформаційний лист на кожний автобус (додаток до договору № 1) та складає схеми (Додаток до договору № 2) і розклади маршрутів (Додаток до договору № 3), передає на узгодження та підписання Замовнику; - забезпечує своєчасну подачу автобусів для перевезення; - забезпечує щоденний облік роботи автобусів шляхом оформлення Шляхових листів (зразок погодженої сторонами форми шляхового листа - Додаток № 4) - забезпечує належний технічний; санітарний стан автобусів та відповідну візуальну інформацію; інструктує водіїв за Правилами дорожнього руху та Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту; - забезпечує, водіїв схемами маршрутів та розкладами руху; - за власний рахунок забезпечує автобуси пально-мастильними матеріалами (п. 2.2. Договору).

Перевізник, щомісячно в строк до 5-го числа наступного за звітнім місяця, на підставі шляхових листів, готує та подає на підписання Замовнику Акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), в яких зазначаються по кожному транспортному засобу: - кількість днів в звітному періоді; - пройдений кілометраж; - вартість перевезення 1 км. - загальна кількість годин простою водія - вартість однієї години простою водія - загальна сума. До акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) Виконавець додає шляхові листи на кожен автобус за весь звітній період (п. 3.1. Договору).

Замовник протягом 3-х календарних днів здійснює підписання Акту приймання-передач і виконаних робіт (наданих послуг) за звітній період та один підписаний примірник передає Перевізникові для виставлення рахунку на оплату за надані послуги (п. 3.2. Договору).

Сторони погодили, що вартість послуг з перевезення становить: - Автобусом «Богдан», «ПАЗ» - 15,00 грн/км. - Автомобіль «Газель» - 11,00 грн/км - Простій водія автобуса «Богдан», «ПАЗ» - 56,00 грн/год. - Простій водія автобуса «Газель» - 54,00 грн/год. Розрахунки проводяться Замовником на підставі виставлених Виконавцем рахунків за фактично надані послуги, згідно Актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) шляхом перерахування коштів на рахунок Перевізника протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку на оплату. Розрахунки Замовника з Перевізником за перевезення можуть провадитися Замовником на умовах повної чи часткової попередньої оплати на підставі виставленого Виконавцем рахунку на попередню оплату (аванс), з наступним перерахунком на підставі документів про фактичний обсяг виконаної роботи (п. 4.1. та п. 4.2. Договору).

Цей договір набирає юридичної сили з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2018 року. У разі відсутності (за місяць до кінця дії договору) заяви будь-якої Сторони про перегляд умов цього договору, термін його дії автоматично продовжується на наступний рік, і так кожного року (п. 6.1. Договору).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, в порушення пункту 2.1. договору відповідач протягом всього строку дії договору не надавав позивачу списки працівників, а лише здійснював усні замовлення необхідної кількості автобусів для перевезення своїх працівників від місця їх проживання до місця роботи та від місця роботи до місця проживання.

На кожне перевезення позивач готував та надавав на підписання відповідальних осіб відповідача шляхові (подорожні) листи у формі, визначеній договором (Додаток № 4), в яких зазначались: маршрут слідування, пройдений кілометраж та кількість годин простою водія.

На підставі вищезазначених шляхових (подорожніх) листів позивач, згідно пункту 3.1. договору, готував та передавав на підписання відповідачу Акти наданих послуг, до яких додавались шляхові (подорожні) листи за відповідний період та Рахунки на оплату наданих послуг.

25 квітня 2018 року відповідач згідно Рахунку № 150 від 20.04.2018 року сплатив 67500,00 грн. попередньої оплати за надані послуги за квітень 2018 року.

В період з 01 квітня 2018 року по 10 травня 2018 року позивач надавав послуги з перевезення автобусами в кількості 9 шт. та одним автомобілем «Газель». Всього було надано послуг на загальну суму 229279,00 грн., в тому числі: в квітні 2018 року згідно Акту № 4 від 30.04.2018 року на суму 211745,00 грн.; в травні 2018 року згідно Акту № 5 від 10.05.2018 року на суму 17534,00 грн.

Для проведення розрахунків за надані послуги позивачем разом з актами наданих послуг надавались відповідачу рахунки на оплату, зокрема: - Рахунок № 162 від 30.04.2018 року на оплату наданих послуг за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року на суму 144245,00 грн. (з мінусом внесеної відповідачем попередньої оплати); - Рахунок № 166 від 10.05.2018 року на оплату наданих послуг за період з 02.05.2018 року по 10.05.2018 року на суму 17534,00 грн.

Крім сплачених позивачем в рахунок попередньої оплати за надані послуги 67500,00 грн., іншої оплати за надані послуги від відповідача не надходило, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про перевезення працівників № 27/02-18 від 01 лютого 2018 року становить 161779,00 грн.

10 вересня 2019 року між сторонами підписано Акт звірки на суму 172586,10 грн., до якого увійшла заборгованість за надані послуги в сумі 161779,00 грн. та заборгованість за укладеним між сторонами договором оренди №03/01-15 від 03.01.2015 на суму 10807,10 грн, що стверджується обопільно підписаним Актом виконаних робіт №02/04 від 10.04.2018 на суму 10807,10 грн, згідно якого оренда приміщення по договору №03./01-15 від 03.01.2015 за період з 01.04.2018 по 10.04.2018 становить 4879,50 грн та відшкодування за використану електроенергію становить 5927,60 грн.

10 червня 2020 року позивач направив відповідачу претензію від 09.06.2020 року за № 0906/1 з вимогою погасити заборгованість в розмірі 161779,00 грн та нараховані на цю суму інфляційні та 3% річних, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

В зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення 203 299,13 грн. заборгованості, з яких: 161 779,00 грн. - основного боргу, 27 292,12 грн. - інфляційних збитків, 14 228,01 грн. - 3% річних.

У заяві щодо застосування строків позовної давності, відповідачем зазначено, що беручи до уваги п.4.2.Договору та Рахунки (на яких гуртуються позовні вимоги позивача) №162 від 30 квітня 2018 року та №166 від 10 травня 2018 року, повна оплата за фактично надані послуги відповідачем мала би бути здійснена до 07 травня 2018 року (по рахунку № 162) та до 17 травня 2018 року (по рахунку №166).

Таким чином, прострочення виконання зобов`язання за Договором, а отже і строк позовної давності, починає відлік з 08 травня 2018 року (по рахунку №162) та з 18 травня 2018 року (по рахунку №166).

Отже, загальний строк позовної давності у три роки щодо вимог про оплату за Договором сплив 08 травня 2021 року (по рахунку №162) та 18 травня 2021 року (по рахунку №166).

В той же час, позовна заява надійшла до суду та була зареєстрована у Господарському суді Вінницької області 23 червня 2021 року, тобто позивач пропустив трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У запереченнях на заяву про застосування позовної давності, позивач зазначає, що акт залишків по розрахунках між позивачем та відповідачем підписано 10.09.2019 року, чим відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання боргу, отже перебіг позовної давності переривався і після переривання перебіг позовної давності починається заново. Перебіг позовної давності почався заново з 10.09.2019 року.

Тому на думку позивача, з врахуванням правила переривання перебігу позовної давності заява відповідача щодо застосування строків позовної давності до вимог заявлених позивачем не підлягає задоволенню.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 Господарського кодексу України, є господарський договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором послуг з перевезення, тож відносини, що з нього виникають, регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобов`язання за Договором в частині проведення розрахунків за надані послуги, відповідачем не виконано, крім того відповідач жодним чином не заперечив наявність заборгованості, а лише заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами ст.257 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові.

Відповідно до ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем підписано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 10.09.2019р., згідно з яким відповідачем визнано наявність заборгованості перед позивачем на загальну суму коштів у розмірі 172 586,10 грн., в тому числі суму боргу в розмірі 161 779,00 грн.

Крім того, відповідач не спростував та не заперечив підписання даного Акту звірки.

Підписання в межах строків позовної давності боржником і кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, належить до дії, яка свідчить про визнання особою свого боргу, і як наслідок про переривання строку позовної давності.

Таким чином, оскільки Акт звірки взаємних розрахунків підписаний станом на 10.09.2019, суд приходить до висновку, що строк позовної давності перервався, враховуючи звернення позивача з даним позовом до суду 23.06.2021р., останнім строк позовної давності пропущено не було, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в розмірі 161 779,00 грн.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг, позивачем заявлено до стягнення 27 292,12 грн. - інфляційних втрат та 14 228,01 грн. - 3% річних.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, означені вимоги заявлено позивачем у відповідності до чинного законодавства України.

До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості та штрафних санкцій

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, в межах вказаного позивачем періоду, помилок не виявив, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 27 292,12 грн. - інфляційних втрат та 14 228,01 грн. - 3% річних підлягають задоволенню, як такі що передбачені законом.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо здійснення оплати за надані послуги.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, в зв`язку з усним клопотанням представника позивача про намір надати до суду докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення, данні витрати слід призначити до розгляду в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЕТАЛОН" (вул. Жовтнева, буд. 60, с. Тростянець, Тиврівський район, Вінницька область, 23332; вул. Польова, 1а, с. Василівка, Тиврівський район, Вінницька область, 23303, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ТИВРІВСЬКЕ АТП-10543" (вул. Тиверська, 79, смт. Тиврів. Тиврівський район, Вінницька область, 23300, ) 161 779,00 грн. - основного боргу, 27 292,12 грн. - інфляційних збитків, 14 228,01 грн. - 3% річних та 3049,50 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Призначити судове засідання для розгляду заяви про стягнення понесених позивачем судових витрат на 12:00 год. 25.11.2021 року (зал №9, 4 поверх).

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 18 листопада 2021 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Тиверська, 79, смт. Тиврів. Тиврівський район, Вінницька область, 23300)

3 - відповідачу (вул. Жовтнева, буд. 60, с. Тростянець, Тиврівський район, Вінницька область, 23332)