РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.11.2021Справа № 910/15647/21

За позовомКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фора"
простягнення 108 493,96 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Сірик Д.О. - представник за довіреністю;

від відповідача: Місіна Л.П. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради "Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА" про стягнення 86 344,75 грн заборгованості за спожиту теплову енергію, 15 023, 99 грн інфляційних втрат та 7 125, 22 грн 3% річних.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/15647/21 та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

13.10.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеному провадженні в судовому засіданні з повідомленням сторін. З метою повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та про призначення судового засідання з повідомленням сторін на 10.11.2021.

28.10.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли:

- письмовий відзив на позов;

- клопотання про залучення до справи в якості відповідача ОСОБА_1;

- клопотання про призначення справи до розгляду в загальному провадженні.

У судовому засіданні 10.11.2021 представники сторін надали усні пояснення стосовно заявлених у справі клопотань та по суті спору.

Відповідно до положень ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

З огляду на те, що законодавством передбачено право на подання клопотання про заміну неналежного відповідача лише позивачу, то суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті в порядку спрощеного провадження без переходу в загальне позовне провадження.

У судовому засіданні 10.11.2021 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом після виходу з нарадчої кімнати проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 60-18, за умовами якого ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (споживачів) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії.

Згідно з п. 3.4.2. договору цесії, позивач має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Відповідно до п. 5010 Додатку № 1 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиту до 01.05.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" теплову енергію за договором № 8373092-02 у розмірі 86 344, 75 грн.

Також, відповідно до п. 1.3. договору цесії кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та пресовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень.

Відповідно до п. 3.1.1. договору цесії, сторони договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 до цього договору, актами прийому-передачі кредитор передав новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього договору не прийняті, акти звіряння розрахунків).

Як вбачається з акту № 23 приймання-передавання фізичного носія/пристрою зберігання інформації, на якому записані файли білінгових систем ПК "БІТеК" та ПК "Уніван-Термал" позивач прийняв фізичний носій/пристрій зберігання інформації (зовнішній жорсткий диск, USB носій у кількості 1 шт.) на якому записана резервна копія бази даних ПК "Уніван-Термал" станом на 01.10.2018. Отже, ПАТ "Київенерго" передало позивачу програний комплекс (базу даних "Уніван-Термал"), до якого здійснювалося ПАТ "Київенерго" внесення даних до даного програмного комплексу щодо нарахування спожитої теплової енергії.

29.12.2019 між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Фора" було укладено договір № 8373092-02 на постачання теплової енергії, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим договором. Договір набуває чинності з 01.10.2015 та діє до 15.05.2015. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.1., 8.4. договору).

При виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, Положенням про Держенергоспоживнагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установ і мереж, нормативними актами з питань користування та взаєморозрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2.1. договору позивач зобов`язався постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору.

Згідно з п. 2.3.1. договору відповідач споживач зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до договору (п.п. 2.3.1., 2.3.2. договору).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач стверджує, що порушуючи норми законодавства, відповідач не здійснював оплату за отриману теплову енергію, в результаті чого за період з жовтня 2015 по квітень 2018 включно утворилась заборгованість, яка станом на дату укладення договору цесії становила 86 344, 75 грн, що підтверджується розрахунком основного боргу за спожиту від ПАТ "Київенерго" теплоенергію до 01.05.2018.

Відповідач, у свою чергу, проти заявленого позову заперечив у повному обсязі, посилаючись на безпідставність вимог позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 512 Цивільного кодексу України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається із доводів відповідача та не спростовано позивачем, нежитловими приміщеннями першого поверху загальною площею 431, 4 кв.м., що розташовані в багатоповерховому будинку за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46, відповідач користувався на правах оренди за договором від 01.01.2012 оренди нерухомого майна, акт приймання передачі приміщень від 01.12.2014.

Орендодавцем за договором від 01.01.2012 є фізична особа ОСОБА_1 .

Дійсно, для забезпечення орендованих приміщень тепловою енергією 29.12.2015 між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Фора" було укладено договір № 8373092-02 на постачання теплової енергії.

У той же час, договір оренди вказаних вище нежитлових приміщень розірвано відповідно до договору від 14.07.2016 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.01.2012. За актом приймання-передачі об`єкта з оренди, нежитлові приміщення повернуті на користь орендодавця ( ОСОБА_1 ) 16.01.2017.

Оскільки, нежитлові приміщення за вказаною адресою з огляду на розірвання договору оренди було повернуто орендодавцю, то відповідач листом № 16 від 16.01.2016 відповідно до п. 9.4. договору № 8373092-02 повідомив ПАТ "Київенерго" про дострокове розірвання договору. До листа було додано копію акта щодо повернення нерухомого майна орендодавцю та заяву ОСОБА_1 про укладення з нею договору щодо постачання теплової енергії.

Більше того, наявними у матеріалах справи фактичними даними підтверджується, що з ПАТ "Київенерго" було здійснено звірки розрахунків, з яких вбачається відсутність заборгованості з боку ТОВ "Фора".

Отже, з огляду на наведені вище обставини, враховуючи відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості та похідних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем під час розгляду справи не надано доказів, які б спростовували доводи відповідача та свідчили би про наявність у ТОВ "Фора" обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованості.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 48, 71, 73, 74, 76, 77, 86, 91, 104, 129, 214, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, 247, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2021 року.

Суддя Ю.О.Підченко