ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021м. ДніпроСправа № 904/7876/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 5344,55грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 5344,55 грн., що складають вартість нестачі вантажу, поставленого за залізничною накладною № 46697777.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, а саме під час перевезення останнім було частково втрачено вантаж, що підтверджується комерційним актом № 460005/1003 від 08.07.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на пункти 6, 31, 52, 110, 113, 129 Статуту залізниць України, статті 12, 23 Закону України Про залізничний транспорт, статті 308, 314 Господарського кодексу України, статті 924, 526, 920, 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2021 відкрито провадження у справі № 904/7876/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Про відкриття провадження у справі № 904/7876/21 сторони повідомлялись належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту втрати частини вантажу відповідачем при перевезенні та правильності нарахування суми заборгованості за нестачу вантажу.

22.08.2018 між Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (далі позивач) та Приватним акціонерним товариством ЮЖКОКС (далі - постачальник) укладено договір поставки № 08-27/18 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити коксову продукцію (далі - ресурси) на умовах, передбачених цим договором.

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до цього договору та є його невід`ємною частиною (далі - специфікації) (п. 2.1. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що поставка ресурсів здійснюється по цінам, які визначені у відповідних умовах поставки, вказаних у специфікаціях та включають в себе в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інших витрат постачальника, пов`язаних з постачанням ресурсів.

23.12.2020 між Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь та Приватним акціонерним товариством ЮЖКОКС підписано додаткову угоду № 5 до договору № 08-27/18 від 22.08.2018 пунктом 3 якої пункт 10.2 цього договору викладеного в наступній редакції: "Цей договір вступає в силу 22.08.2018 та діє до 31.12.2021".

Сторонами 01.07.2021 підписано специфікацію № 32 згідно якої ТОВ "ЮЖКОКС" зобов`язується поставити ПАТ "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" 22 000 т кокс доменний ТУ У 19.1-6:2013 КДУ 3.

На виконання умов договору та специфікації продавець - Приватне акціонерне товариство "ЮЖКОКС" зі станції Запоріжжя-Кам`янське здійснило відправлення вагону №60676657, навантаженого коксом доменним згідно з залізничною накладною № 46697777 на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, одержувачем за якою є Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (покупець за вказаним вище договором).

Отже, відповідно до вказаної накладної залізниця зобов`язалась доставити вантаж на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці; одержувач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (позивач).

Відповідно до положень статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Так, на станції призначення - Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за результатами проведеної на підставі статті 24 Статуту залізниць України перевірки маси вантажу у вагоні № 60676657, який перевозився за накладною № 46697777, за результатами контрольного переважування встановлена недостача вантажу, про що складено комерційний акт № 460005/1003 від 08.07.2021.

У комерційному акті № 460005/1003 від 08.07.2021 зазначено таке:

- на підставі акту загальної форми № 44414 від 07.07.2021 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, приймальником поїздів Дементьевою Г.М., прийомоздавальником заводу Юшиною Н.В., слідчим Заводського ВП Рябошапка А.О., у присутності заступника начальника станції Тетері О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190; прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під № 099, огляд - перевірка 09.06.2021. За документом значиться 11 напіввагонів загальною масою 441950 кг, у вагоні № 60676657 зазначається тара 21700/21700 кг., нетто 40500 кг. Фактично виявилось брутто 61050 кг, тара з документу 21700 кг, нетто 39350 кг, що менше документу на 1 150 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою вище рівня бортів 30 см. У перевізному документі значиться маркування у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Ліворуч над 1-7-ми люками порушено маркування, виїмка довжиною 1500 см шириною 60 см глибиною 20-30 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Зав вантажного двору відсутній.

Слід відзначити, що жодних письмових зауважень, щодо непридатності для перевезення вантажу навалом у вагоні № 60676657 в комерційному відношенні працівниками залізниці зроблено не було.

Даний факт свідчить про те, що ПрАТ "ЮЖКОКС" підготував вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування, про що і зазначено у графі 20 залізничної накладної № 46697777 - вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3.1 гл. 14 Додатка 3 до СМГС.

Після завантаження коксу доменного та виставляння завантаженого вагону для відправлення, зазначений у спірній накладній вагон, було перевірено працівниками Залізниці в комерційному та технічному відношенні. Залізниця, оглянувши поданий до перевезення вагон за спірною залізничною накладною № 46697777, прийняла його до перевезення, проставивши календарний штемпель станції Запоріжжя-Ліве в оформленій накладній. Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо комерційної або технічної несправностей Залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до комерційного і технічного стану вагонів. Доказів іншого матеріали справи не містять та сторонами суду не повідомлено.

Залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірній залізничній накладній, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

З приводу визначення вартості недостачі вантажу, а також правомірності здійсненого позивачем розрахунку суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 7 Специфікації № 32 від 01.07.2021 умови оплати: протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на основний рахунок, наданий Постачальником.

Загальна сума договору з моменту його укладання та з враховуючи умови цієї згоди складає 2 068 583 303,40 грн. (пункт 4 Специфікації № 32).

Загальна вартість коксу доменного за Специфікацією № 32 складає 345 026 880,00 грн.

Вартість вантажу складає 13 099,39 грн. (без ПДВ) з 1т., що підтверджується:

- рахунком-фактурою ПрАТ "ЮЖКОКС" № 94029809 від 06.07.2021;

- актом прийому-передачі ПрАТ "ЮЖКОКС" № 93977849 від 05.06.2021.

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з відповідача, мотивуючи це тим, що оскільки вагон № 60676657 з вантажем був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справному вагоні, враховуючи дані, наведені в комерційному акті № 460005/1003 від 08.07.2021 відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу статті 110 Статуту залізниць покладається на залізницю.

Позивач вважає, що недостача вантажу виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу із вирахуванням норми природної втрати в сумі 5 344,55 грн., що і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірний вагон з горішком коксовим був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, - при перевезенні вантажів у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива.

З огляду на те, що у залізничній накладній № 46697777 зазначено, що за нею перевозився кокс доменний, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення відповідальної недостачі коксу доменного з урахуванням норми недостачі, яка становить 2% маси, - для вантажів у вологому стані.

Отже, відповідальна недостача коксу доменного у вагоні № 60676657 під час перевезення становить 5 344,55 грн.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного, відповідальність за вагову недостачу горішку коксового слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

У відповідності до статті 129 Статуту залізниць України обставини, засвідчені комерційним актом, є підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ-150, вулиця Єжи Геройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 72; ідентифікаційний код 00191230) 5 344,55 грн. - вартості нестачі вантажу та 2 270,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 19.11.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко