ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2021 р. Справа№ 910/16664/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Разіної Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2021

у справі № 910/16664/20 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Державного підприємства "Гарантований покупець"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України (третя особа - 1)

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (третя особа - 2)

про стягнення 15 317 552 182,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/16664/20 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» та додані до неї документи повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що заявлені у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/16664/20, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, наведене є підставою для повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» у порядку ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» 25.08.2021 звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» до участі у справі №910/16664/20 в якості третьої особи із самостійними вимогами.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального права (ст.ст.2,3,33,44,46,77 Закону України «Про ринок електричної енергії», ст.ст.203,215,216 ЦК України, ст.ст.6,20,29,34,39,43 ГК України) та порушенням судом норм процесуального права, неповним та необ`єктивним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- предметом спору у даній справі є стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Державного підприємства "Гарантований покупець" 15 317 552 182,51 грн., що виникла на підставі договору №0414-09051/52/01 від 26.06.2019, тому вимоги скаржника про визнання недійсним вказаного договору підлягають розгляду в межах справи №910/16664/20.

- скаржник при подачі позову прагнув досягти правосуддя та об`єктивного вирішення справи з урахуванням інтересів скаржника, проте суд незаконно обмежив доступ скаржника до правосуддя;

- неповне з`ясування судом обставин полягає в тому, що суд не дослідив дискримінаційні умови договору та не звернув увагу на обґрунтування скаржника в позовній заяві, що відповідний договір укладено всупереч вимогам законодавства, а його фактична реалізація порушує як права скаржника, так і будь-якого іншого споживача електричної енергії;

- недоведеність обставин полягає в тому, що суд мав дослідити нормативно правове обґрунтування позовної заяви та дослідити умови договору на відповідність Закону України «Про ринок електричної енергії», перевірити фінансову звітність Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", на яку посилався скаржник;

- невідповідність висновків полягає в тому, що суд не вчинив жодних дій для з`ясування дійсних фактичних обставин справи та прийняв рішення з надмірним формалізмом та всупереч вимогам законодавства.

- позиція не узгоджується з практикою Верховного Суду та ЄСПЛ, оскільки суд грубо обмежив скаржника в доступ до правосуддя, позбавив права на ефективний судовий захист.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує доводи апелянта та зазначає про безпідставність подання заявленого ним позову, який не може вважатись позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору та правомірно повернутий судом першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» 31.08.2021 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 у справі №910/16664/20 колегією суддів у визначеному складі поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/16664/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Елетрофлакс» та призначено скаргу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 02.11.2021 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 у справі №910/16664/20 колегією суддів у визначеному складі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Елетрофлакс» та призначено скаргу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 25 724 290 343,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язань з оплати позивачу вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за період з січня 2020 року по липень 2020 року, тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг у розмірі 25 724 290 343,04 грн.

У підготовчому засіданні 22.06.2021 судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

06.08.2021 до відділу діловодства суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» до Державного підприємства «Гарантований покупець» та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання недійсним договору.

Предметом позову, заявленого Державним підприємством "Гарантований покупець" є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" зобов`язань за Договором №0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 26.06.2019 щодо оплати постачальнику (позивачу) вартості наданих послуг.

В той же час, як вбачається з прохальної частини позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс», останній просить суд визнати недійсним Договір №0414-09051/52/01 від 26.06.2019.

Судом зазначено, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» не спрямовані на предмет спору між позивачем і відповідачем у даній справі (стягнення заборгованості), тобто, вимоги ТОВ «Електрофлакс» (визнання недійсним договору) не спрямовані на вирішення спору у справі № 910/16664/20 на свою користь (не є тотожними вимогам за первісним позовом).

За наведених обставин, заявлені у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/16664/20, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 2 ст. 271 ГПК України).

Відповідно до приписів ст. 271 ГПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У даній справі таких обставин не вбачається.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» оскаржується в апеляційному порядку ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви у справі (п.6 ч.1 ст. 255 ГПК України), колегія суддів вважає за необхідне здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За приписами статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Як убачається з матеріалів оскарження, спір між сторонами за первісним позовом виник із зобов`язальних відносин щодо сплати відповідачем позивачу вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за період з січня 2020 року по липень 2020 року за договором №0414-09051/52/01 від 26.06.2019, тобто щодо виконання господарських зобов`язань, і не стосується прав і обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс», яке не є учасником (стороною) вказаного договору.

Разом з тим, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, щодо визнання недійсним договору №0414-09051/52/01 від 26.06.2019, укладеного між Державним підприємством "Гарантований покупець" та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", з підстав невідповідності умов Договору вимогам Закону України «Про ринок електричної енергії», обґрунтовано порушенням прав заявника як учасника ринку, оскільки значно зросте вартість електроенергії, тариф на яку здебільшого формується за рахунок вартості послуг з передачі та диспетчеризації, та ринок електроенергії взагалі може припинити повноцінне функціонування, оскільки Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" не буде надавати послуги з передачі та диспетчеризації, що позбавить заявника можливості реалізувати своє право на купівлю та користування електроенергією.

Отже спір виник не із зобов`язальних, а з інших правовідносин та щодо різних предметів спору: за первісним позовом - щодо заборгованості за договором, а за позовом третьої особи із самостійними вимогами - щодо законності самого договору.

Оскільки заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» позов не взаємопов`язаний з первісним позовом, адже вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовані нормами зобов`язального права, це унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом.

Відповідно до приписів частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, перевіряючи наявність чи відсутність підстав для спільного розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» з первісним позовом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» у порядку ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявлені у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» вимоги не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/16664/20, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи ТОВ «Електрофлакс», викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірної по суті ухвали суду, при прийнятті якої судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» у порядку ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/16664/20.

При цьому колегія суддів не вбачає підстав для визнання подання ТОВ «Електрофлакс» апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/16664/20 зловживанням процесуальними правами та застосування до апелянта заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, як про те просив позивач у заяві, поданій до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/16664/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі №910/16664/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Електрофлакс».

4. Матеріали оскарження у справі № №910/16664/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

Т.І. Разіна