СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Харків Справа № 905/1050/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д. , суддя Здоровко Л.М.

без участі представників сторін,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро, (вх. №2792 Х/2) на рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21 (суддя Бокова Ю.В., ухвалене в м.Харків, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складення повного тексту 16.08.2021р.)

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, Донецька область, м. Авдіївка,

про стягнення штрафу в сумі 41765,00грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізниця звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод про стягнення штрафу в сумі 41765,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці, залізницею, на підставі статті 24 Статуту залізниць України, було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №53590568 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено комерційний акт від 23.02.2021р. №454201/7.

На станції призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці, за результатами перевірки в вагоні №53590568 який прибув з комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці від 23.02.2021р. №454201/7, не було виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції і фактичною наявністю та станом вантажу, про що було зроблено відмітку в розділі «Є» комерційного акту №454201/7/179 від 23.02.2021р.

Комерційний акт попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці від 23.02.2021р. №454201/7 було зареєстровано на станції призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці під №454201/7/179 від 23.02.2021р.

Посилаючись на порушення Правил перевезення вантажів та Статуту залізниць України позивачем було нараховано штраф на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України у розмірі 41765,00грн., що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

У відзиві на позовну заяву поданому відповідачем до місцевого господарського суду 02.07.2021р., останній заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши про відсутність підстав для стягнення штрафу через порушення саме позивачем пункту 6 Правил складання актів; також відповідач просив суд зменшити розмір штрафу за неправильне зазначення маси вантажу до однієї провізної плати.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21 відмовлено в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод про стягнення штрафу в сумі 41765,00грн.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за N863/5084, ст.ст. 22, 24, 122, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (надалі - Статут Залізниць), п.п. 27-28 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 мотивовано тим, що позивачем не було надано доказів на підтвердження обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену масу вантажу в сумі 41765,00грн. та відповідно задоволення позовних вимог.

Зокрема, місцевим господарським судом було встановлено, що в комерційному акті № 454201/7 від 23.02.2021р. в розділі "А" зафіксовано, що вагон № 53590568 з потягом №2113 прибув на станцію 22.02.2021р.

Також, у вказаному акті зазначено про те, що він складений 23.02.2021р. на станції Чаплине на додаток до акту станції Покровськ Донецької залізниці № 43768 від 22.02.2021р. про невідповідність маси вантажу вказаної в документі (накладна № 53590568) з масою вантажу, завантаженої фактично.

При дослідженні вказаного акту загальної форми №43768 від 22.02.2021р. судом було встановлено, що його складено на станції Покровськ Донецької залізниці щодо вагону №60275674, який прямував у складі потягу № 2111 за залізничною накладною №53177127, отже за наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що викладені в акті загальної форми №43768 від 22.02.2021р. обставини стосуються саме вагону №60275674, а не вагону №53590568, за невірне зазначення маси вантажу в якому позивач просить стягнути штраф у розмірі 41765,00грн.

Акціонерне товариство Українська залізниця з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На думку апелянта, висновки суду про те, що акт загальної форми № 43768 від 22.02.2021р. складений на станції Покровськ Донецької залізниці в межах даної справи не свідчить про зазначення відправником в накладній від 22.02.2021р. №53177093 невірної маси вантажу в вагоні № 53590568, є безпідставними.

Зокрема, апелянт стверджує, що вказаний акт було сформовано в електронному вигляді на станції Покровськ Донецької залізниці по прибуттю поїзда № 2111, в якому маршрутом прибуло 57 вагонів.

В описовій частині акту, головою потягу був вагон № 60275674, хвостовою частиною вагон № 566822107, считано 57 вагонів, вагони у кількості 57 були оформлені за різними перевізними документами (накладними), й однією з накладних на вагони була накладна № 53177127 (вагон № 60275674) та номер цієї накладної, номер вагону при оформленні акту загальної форми в електронному вигляді підтягнувся в зазначеній до графи накладна № вагон №, оскільки електронна програма передбачає лише вписування невеликої кількості символів.

Отже, зважаючи на вказану помилку в електронній програмі, апелянт вважає, що акт загальної форми №43768 від 22.02.2021р. був підставою в тому числі проведення контрольного зважування по станції Чаплине вагону № 53590568, який прямував у складі потяга №2111, в якому маршрутом прибуло 57 вагонів, за накладною № 53177093, та за наслідком контрольного зважування якого було складено комерційний акт № 454201/7 від 23.02.2021р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21; встановлено відповідачу строк до 06.10.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21 розпочато з 15.09.2021р. без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з частиною 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділення зв`язку, копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2021р. отримано позивачем 20.09.2021р. в особі відокремленого підрозділу 20.09.2021р. та відповідачем 21.09.2021р.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.02.2021р. за залізничною накладною №53177093 (т.1 а.с.11) Приватним акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод (надалі - вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці було відвантажено на станцію Маріуполь - Сортувальний Донецької залізниці на адресу ПРАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" (надалі - вантажоодержувач) кокс доменний в залізничному вагоні №53590568 в кількості 42900кг. Масу вантажу визначено відправником на вагонних вагах (150т), заводський номер 706.

23.02.2021р. на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми станції Покровськ Донецької залізниці №43768 від 22.02.2021р., та згідно зі статтею 24 Статуту залізниць України була здійснена перевірка маси вантажу у залізничному вагоні №60275674 та направлено на перевантаження (т.1 а.с.15)

Так, після переважування залізничного вагону №53590568 на 150-тонних тензометричних вагах №1465, повірених згідно паспорту 16.09.2020р., встановлено, що:

- у залізничному вагоні №53590568 згідно перевізного документа нетто 42900кг, тара вагона з документами 23900 кг, фактичне нетто 47200 кг, що менше документу на 4300кг.

Вищевказаний факт нестачі вантажу у залізничному вагоні №53590568 було відображено в комерційному акті №454201/7 від 23.02.2021р. (т.1 а.с.13).

На станції призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці, при перевірці вантажу у вказаному залізничному вагоні №53590568 який прибув з комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці від 23.02.2021р. №454201/7, під час перевірки на станції призначення не було виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу.

Комерційний акт попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці від 23.02.2021р. №454201/7 було зареєстровано на станції призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці під №454201/7/179 від 23.02.2021р. (т.1 а.с.14), відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-ц.

Посилаючись на вказані вище обставини щодо неправильного зазначення в накладних маси вантажу та на приписи статей 118, 122, 129 Статуту залізниць України, 07.02.2020р. 07.06.2021р. Акціонерне товариство Українська залізниця звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод про стягнення штрафу в сумі 41765,00грн. (т.1 а.с.1-44).

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у даній справі відмовлено в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених вище (т.1 а.с.90-93).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що відповідно статті 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

За приписами статті 2 Статуту залізниць Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, регламентує порядок укладення договорів, організацію та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 6 Статуту залізниць визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У пункті 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. N644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за N863/5084 зазначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Згідно зі статтею 37 Статуту залізниць під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі 24 "маса вантажу, визначена відправником" вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається відправником або залізницею. У графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів визначено, що графа 24 Маса вантажу, визначена відправником заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); графа 25 Маса вантажу, визначена залізницею заповнюється, якщо масу вантажу визначено залізницею. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом).

З наведеного вбачається, що відправник, на якого покладений обов`язок заповнення залізничної накладної при відправленні вантажу, яка є первинним основним документом на перевезення вантажу, сам заповнює накладну та підтверджує правильність внесених до неї відомостей.

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документу, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються: у разі необхідності зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138) (надалі Правил №644), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Згідно з пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. №861/5082, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Відповідно до пункту 7 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажів, які перевозяться навалом насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів встановлено, що до перевезення договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній.

Відповідно до статуту 24 Статуту залізниць вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019р. у справі №914/2339/17, висновки якої відповідно до вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України та статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховані судом апеляційної інстанції при прийнятті судового рішення.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно приписів статті 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах.

Тобто, підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є також акт загальної форми, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини першої статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею, або акти загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів (стаття 129 Статуту), які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.08.2002р. за № 567/6855.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми № 43768 від 22.02.2021р., та згідно зі статтею 24 Статуту залізниць України, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт № 454201/7 від 23.02.2021р. (т.1 а.с.13).

Надаючи правову оцінку комерційному акту № 454201/7 від 23.02.2021р. судова колегія враховує, що в розділі "А" зафіксовано, що вагон № 53590568 з потягом №2113 прибув на станцію 22.02.2021р.

Також, у вказаному акті зазначено про те, що він складений 23.02.2021р. на станції Чаплине на додаток до акту станції Покровськ Донецької залізниці № 43768 від 22.02.2021р. про невідповідність маси вантажу вказаної в документі (накладна № 53590568) з масою вантажу, завантаженої фактично.

При дослідженні вказаного акту загальної форми №43768 від 22.02.2021р. судовою колегією встановлено, що його складено на станції Покровськ Донецької залізниці щодо вагону №60275674, який прямував у складі потягу № 2111 за залізничною накладною №53177127.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що викладені в акті загальної форми №43768 від 22.02.2021р. обставини стосуються саме вагону №60275674, а не вагону №53590568, за невірне зазначення маси вантажу в якому позивач просить стягнути штраф у розмірі 41765,00грн.

Як під час розгляду справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного перегляду даної справи, відповідач не погоджувався з висновками суду про те, що акт загальної форми № 43768 від 22.02.2021р. складений на станції Покровськ Донецької залізниці в межах даної справи не свідчить про зазначення відправником в накладній від 22.02.2021р. №53177093 невірної маси вантажу в вагоні № 53590568, є безпідставними.

Зокрема, апелянт стверджує, що вказаний акт було сформовано в електронному вигляді на станції Покровськ Донецької залізниці по прибуттю поїзда № 2111, в якому маршрутом прибуло 57 вагонів.

В описовій частині акту, головою потягу був вагон № 60275674, хвостовою частиною вагон № 566822107, считано 57 вагонів, вагони у кількості 57 були оформлені за різними перевізними документами (накладними), й однією з накладних на вагони була накладна № 53177127 (вагон № 60275674) та номер цієї накладної, номер вагону при оформленні акту загальної форми в електронному вигляді підтягнувся в зазначеній до графи накладна № вагон №, оскільки електронна програма передбачає лише вписування невеликої кількості символів.

Отже, зважаючи на вказану помилку в електронній програмі, апелянт вважає, що акт загальної форми №43768 від 22.02.2021р. був підставою в тому числі проведення контрольного зважування по станції Чаплине вагону № 53590568, який прямував у складі потяга № 2111, в якому маршрутом прибуло 57 вагонів, за накладною № 53177093, та за наслідком контрольного зважування якого було складено комерційний акт № 454201/7 від 23.02.2021р.

Проте, судова колегія відхиляє вказані доводи апелянта, з огляду на те, що з наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити, яка конкретна кількість вагонів та з якими номерами була відправлена за залізничною накладною № 53177093 у складі конкретного потягу, зокрема, чи входив спірний вагон № 53590568 до складу потягу № 2113, як зазначено у комерційному акті, чи до складу потягу № 2111, як зазначено у акті загальної форми № 43768 від 22.02.2021, на підставі якого, за твердженням позивача, було складено комерційний акт № 454201/7 від 23.02.2021.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з абзацом 2 пункту 2.6 Правил № 644, маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту залізниць встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Враховуючи вищевикладене, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним у накладній маси вантажу є також акт загальної форми, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту залізниць, який в межах даної справи не свідчить про зазначення відправником в накладній від 22.02.2021р. №53177093 невірної маси вантажу в вагоні № 53590568, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену масу вантажу в сумі 41765,00грн.

Відповідно до вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21 слід залишити без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2021р. у справі №905/1050/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021р.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.М. Здоровко