ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 Справа № 914/273/21

За позовом: Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78; ідент.код 09807862)

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ПОЛСЕРВІС» (80380, Львівська область, Жовківський район, с.Гряда, вул. Шевченка, 48; ідент.код 36762745),

Відповідача-2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ),

Відповідача-3: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_2 )

про: стягнення солідарно грошових коштів у загальній сумі 374314,90грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Беднар А.М.

Представники:

Позивача: Кізко Л.С. - Довіреність №11529 від 30.11.2020 (в режимі відеоконференції);

Відповідача-1: Потопальський Б.М. Ордер ВС №1066793 від 24.03.2021;

Відповідача-2: Потопальський Б.М. Ордер ВС №1069535 від 08.04.2021;

Відповідача-3: Потопальський Б.М. Ордер ВС №1071029 від 15.04.2021.

Процесуальні дії вчинено Судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №12.

Суд встановив:

Акціонерним товариством «Кредобанк» подано Позовну заяву з вимогами про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ПОЛСЕРВІС» (Відповідач-1, Позичальник), ОСОБА_1 (Відповідач-2, Поручитель) та ОСОБА_2 (Відповідач-3, Поручитель) заборгованості за Договором №124 від 19.04.2019 (про надання овердрафту) у загальній сумі 374314,90грн, а саме:

-боргу за кредитом у сумі 296925,16грн;

-прострочених відсотків (за користування кредитом) у сумі 48656,91грн;

-відсотків (за користування кредитом) у сумі 2123,84грн;

-пені у сумі 26608,99грн.

Крім цього, Позивачем подано Пояснення, які, за змістом, є Відповіддю на Відзив, а також -Пояснення стосовно врахування оплат, здійснених Відповідачем-1.

Відповідачами подано спільний Відзив на позов, у якому викладено обгрунтування безпідставності вимог Позивача стосовно стягнення сум процентів та пені.

Крім цього, Відповідачами надано Пояснення, у яких зазначено про сплату Відповідачем певних коштів 31.07.20, 23.09.20 та 01.09.21, а також Пояснення стосовно необхідності зарахування сум оплат для погашення боргу за кредитом (а не процентів).

Представниками Сторін надано пояснення стосовно обставин спору.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні Судом двічі оголошувались перерви.

У ході дослідження обставин справи та поданих доказів, - Суд встановив:

19.04.2019 Акціонерним товариством «Кредобанк» (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ПОЛСЕРВІС» (Позичальник, Відповідач-1) укладено Договір №124 про надання овердрафту, згідно з умовами якого (п.1) Позивачем надано Відповідачу-1 кредит на умовах овердрафту шляхом дебетування поточного рахунку Позичальника (за рахунок коштів Банку) для оплати розрахункових документів.

Умовами п.2.4 Договору визначено термін остаточного повернення Відповідачем-1 овердрафту: 12.04.2020.

Позичальником не виконано грошового зобов`язання, передбаченого умовами п.п.2.4, 4.1 Договору, щодо повернення 12.04.2020 кредиту у сумі 296 925, 16 грн.

Так як 01.09.2021, тобто у ході судового процесу, Відповідачем-1 сплачено Позивачу кошти у сумі 56814,00 грн для погашення заборгованості за кредитом, тому, згідно з нормою п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави для закриття провадження у справі стосовно позовної вимоги про стягнення відповідної частини суми боргу за кредитом, - у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Умовами п.п.2.2, 2.3, 3.2 Договору передбачено сплату Позичальником процентів (у погодженому розмірі) за користування кредитом у межах строку кредитування (до 12.04.2020) і «до дня повернення овердрафту в повному обсязі».

Позивачем нараховано Відповідачу-1 проценти за користування кредитними коштами після закінчення «терміну остаточного повернення кредиту» (з травня місяця 2020 року), загальна сума яких складає 48656,91 грн.

Проте, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у Постановах від 10.11.2020 у справі №905/2394/18 та від 28.03.18 у справі №444/9519/12, «право Кредитодавця нараховувати передбачені Договором проценти за кредитом припиняються після спливу визначеного Договором строку кредитування, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси Позивача забезпечені частиною 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

При цьому, Верховним Судом, у Постанові від 10.11.20, зроблено також висновок, що при відсутності «іншої домовленості», яка на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого Сторонами строку кредитування, встановленого абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, допускала б нарахування Банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості, відсутні підстави для нарахування процентів після закінчення строку остаточного повернення кредиту.

Отже, враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, у Позивача відсутні правові підстави для нарахування Відповідачу-1 процентів з травня місяця 2020 року, що зумовлює безпідставність позовної вимоги про стягнення процентів у сумі 48656,91 грн.

Крім цього, Позивачем заявлено вимогу про стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 2123,84 грн, яку жодним чином не обгрунтовано (і не надано розрахунку вказаної суми), що зумовлює безпідставність такої позовної вимоги.

Згідно з умовами п.п. 2.6, 6.1 Договору, Позивачем нараховано пеню у сумі 24281,88 грн за прострочення повернення Відповідачем-1 кредиту та пеню «по прострочених відсотках» у сумі 2327,11 грн (загальна сума пені 26608,99 грн).

При цьому, Позивачем:

-нараховано пеню за період: 28.06.20 28.12.20, що перевищує 6-місячний строк (з моменту виникнення заборгованості), встановлений нормою ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, який тривав з 13.04.20 до 13.10.20;

-нараховано пеню за 184 дні, що перевищує будь-який 6-місячний строк;

-не обгрунтовано підстав нарахування пені «по прострочених» відсотках;

-не враховано норми п.8 Розділу IX Господарського кодексу України, якою звільнено Позичальників від обов`язку зі сплати пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (з повернення кредиту) у період дії карантину, встановленого Урядом України.

Отже, правові підстави для стягнення пені відсутні.

Ствердження Відповідачів про необхідність врахування Судом коштів у загальній сумі 5501,00 грн, сплачених до часу заявлення позову (31.07.20 та 23.09.20) та врахованих Позивачем при розрахунку (як сплату частини суми відсотків) - безпідставне, так як обставини щодо правомірності (неправомірності) зарахування Позивачем зазначених коштів Відповідача-1 не входять у предмет доказування у даній справі (такий спір на вирішення Суду не передавався).

Враховуючи зазначене та норми статей 509, 526, 530, 610, 612, 629, 1054 ЦК України, правомірною є лише позовна вимога про стягнення боргу за кредитом, сума якого на даний час складає 240111, 16 грн (296925,16 - 56814,00).

При цьому, оскільки Відповідачами-2 та -3, згідно з умовами Договорів від 19.04.2019, встановлено поруку для забезпечення виконання Відповідачем-1 грошових зобов`язань за Договором овердрафту, тому, згідно з нормами статей 553, 554 ЦК України, у Відповідачів-1, -2, -3 виник солідарний обов`язок з повернення кредитних коштів (отриманих Позичальником).

Враховуючи обгрунтованість позовної вимоги про стягнення суми основного боргу, наявні підстави для задоволення позову у частині вимог про стягнення солідарно з Відповідача-1 (Позичальника) та Відповідачів-2 і -3 (Поручителів) наявного (на даний час) боргу за кредитом у сумі 240111,16 грн.

Інша частина позовних вимог безпідставна, що зумовлює наявність підстав для відмови у їх задоволенні.

Враховуючи факт виникнення спору внаслідок неправильних дій Позичальника, наявні підстави, передбачені нормами п.2 ч.1 та ч.9 ст.129 ГПК України, для покладення лише на Відповідача-1 витрат (Позивача) на судовий збір, - пропорційно роміру задоволених позовних вимог (враховуючи, при цьому, правомірність заявлення вимоги про стягнення боргу за кредитом у сумі 296925,16 грн, частину якої сплачено Відповідачем-1 у ході судового процесу).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 129, 231 (п.2 ч.1), 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, -

Суд вирішив:

1. Закрити провадження у справі стосовно позовної вимоги про стягнення частини основного боргу за кредитом у сумі 56814,00 грн.

2. Позов в іншій частині вимог задоволити частково.

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ПОЛСЕРВІС» (80380, Львівська область, Жовківський район, с.Гряда, вул. Шевченка, 48; ідент.код 36762745), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78; ідент.код 09807862): борг за кредитом у сумі 240111,16 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ПОЛСЕРВІС» (80380, Львівська область, Жовківський район, с.Гряда, вул. Шевченка, 48; ідент.код 36762745), на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78; ідент.код 09807862) витрати на судовий збір у сумі 4453,88 грн.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження у 20-денний строк після закінчення вказаного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 17.11.2021.

Суддя Стороженко О.Ф.