ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Дніпро Справа № 908/782/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аісс груп» на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 (суддя Смірнов О.Г., повне рішення складено 14.06.2021) у справі № 908/782/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Стандарт», м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аісс груп», м. Запоріжжя

про стягнення 1082858,48 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Стандарт» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аісс груп» основного боргу в сумі 699213,61 грн, штрафу в розмірі 358436,81 грн, пені в сумі 20220,09 грн, 3% річних в сумі 4987,97 грн за договором поставки товару № 11/010 від 01.11.2019.

Позов мотивований неналежним виконанням умов договору в частині повної і своєчасної оплати отриманого за договором № 11/010 від 01.11.2019 товару.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі № 908/782/21 позов задоволено частково.

Місцевий господарський встановив порушення відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості отриманого за договором № 11/010 від 01.11.2019 товару, у зв`язку з чим стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аісс груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Стандарт» заборгованість в сумі 674213,61 грн, штраф в сумі 250905,76 грн, пеню в сумі 20220,09 грн, 3% річних в сумі 4987,97 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 15867,88 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності й беручи до уваги ступінь виконання відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару, місцевий господарський суд зменшив заявлену до стягнення суму штрафу на 30%, задовольнивши вимоги в цій частині у сумі 250905,76 грн.

Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення пені на 50%, оскільки її розмір не є значним, порівняно з сумою збитків.

Провадження у справі № 908/782/21 щодо стягнення заборгованості в сумі 25000,00 грн закрито через сплату вказаної сумі під час розгляду справи в суді.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аісс груп» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі № 908/782/21 в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 250905,76 грн.

Скаржник зазначає, що не зважаючи на добросовісне виконання умов договору поставки відповідачем, не маючи доказів понесення позивачем збитків чи додаткових витрат та маючи право зменшити суму штрафних санкцій на 90%, місцевий господарський суд зменшив їх лише на 30%, з чим не погоджується скаржник, оскільки вважає, що сума штрафу мала бути зменшена на 90%.

Скаржник зазначає, що ним сплачено 70,97% суми заборгованості за договором поставки, що свідчить про добросовісність його дій і намір належним чином виконати договірні зобов`язання.

Скаржник вважає, що враховуючи незначний термін прострочення виконання грошового зобов`язання і невідповідність розміру штрафних санкцій критерію розумності та співмірності, позивачем неправомірно завлено до стягнення штраф за неналежне виконання умов договору поставки.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Стандарт» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Позивач вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій у сумі 250905,76 грн, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

На думку позивача, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафу на 100% та пені на 50%, оскільки це фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Також позивач звертає увагу, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування клопотання про зменшення штрафних санкцій, в тому числі щодо скрутного фінансового становища.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аісс груп» на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі № 908/782/21.

У судовому засіданні 10.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМ Фортіс» (постачальник) уклало 28.02.2020 з Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (покупець) договір поставки товару № 63(3)20УК/53-121-01-20-09147 (НАЕК від 17.03.2020) (далі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно зі специфікацією (т. 1, а.с. 14-19).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Стандарт» (постачальник) уклало 01.11.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аісс груп» (покупець) договір поставки товару № 11/010 (далі Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар металопродукцію (металопрокат), а покупець прийняти та своєчасно оплатити товар по цінам, в кількості і асортименті, визначених умовами даного договору (т. 1, а.с. 18-19).

Пунктами 4.1, 4.2 Договору поставки передбачено, що ціна товару узгоджується сторонами по кожній партії товару окремо і зазначається в специфікації або накладній, які є невід`ємною частиною договору. Загальна ціна по договору визначається із суми вартості партій товарів, поставлених постачальником за весь період дії договору.

Відповідно до пунктів 6.1-6.3 покупець бере на себе зобов`язання сплатити 100 % від вартості товару. Форма сплати безготівковий розрахунок, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів, сплачених покупцем, на поточний рахунок постачальника.

У разі порушення термінів оплати поставленого товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, діючої на момент існування заборгованості (пункт 8.2 Договору).

Пунктом 8.4 Договору сторони встановили, що при прострочення оплати за поставлений товар по термінах визначених умовами даного Договору, більш ніж на 10 (десять) днів, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми заборгованості з указаним терміном.

Договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 року (пункт 9.1 Договору).

Наявними в матеріалах справи підписаними сторонами Договору видатковими накладними підтверджується поставка позивачем відповідачу товару в період з 05.10.2020 по 22.12.2020 на суму 735355,84 грн (а.с. 63 85).

Позивач, що також визнає відповідач, зазначив, що на момент пред`явлення позову у даній справі сума основного боргу за Договором поставки, з урахуванням часткових сплат, складала 699213,61 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 2192 від 31.05.2021 відповідач перерахував позивачу в якості часткового погашення суми основного боргу за Договором 25000,00 грн (т. 2, а.с. 2).

За несвоєчасне виконання зобов`язань за договором поставки, позивач заявив до стягнення встановлену умовами пункту 8.2 Договору пеню за період з 23.12.2020 по 18.03.2021 у розмірі 20220,09 грн та на підставі пункту 8.4 Договору 50% штрафу від суми заборгованості у сумі 358436,81 грн.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом апеляційного оскарження є наявність підстав для зменшення суми штрафу за неналежне виконання умов Договору поставки, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 699213,61 грн, яку позивач частково сплатив у сумі 25000,00 грн під час розгляду спору у місцевому господарському суді.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України).

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що вказані норми не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, а зменшення штрафних санкцій є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання зобов`язання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.

Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка у такому випадку перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №913/89/18, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18.

У відзиві на позовну заяву відповідач, просив зменшити суму штрафу на 100%.

Заява про зменшення на 100% суми штрафу обґрунтована негативними наслідками у роботі підприємства, спричинених встановленням ряду обмежувальних заходів, запроваджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідач зазначив, що внаслідок встановлення обмежень, його дохід значно зменшився, фінансовий стан погіршився, у зв`язку з пандемією та спричиненими нею негативними наслідками, тому задоволення вимог про стягнення 50% штрафу у розмірі 358436,81 грн призведе до неможливості виконання поточних договірних зобов`язань, слугуватиме непомірним тягарем для комерційної діяльності підприємства та призведе до неплатоспроможності відповідача.

Враховуючи ступінь виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості отриманого за умовами Договору товару, дотримуючись інтересів обох сторін та виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, місцевий господарський суд, зменшив суму штрафу на 30% і стягнув його з відповідача у сумі 250905,76 грн.

Посилаючись на добросовісне виконання умов Договору поставки та відсутність доказів понесення позивачем збитків чи додаткових витрат, скаржник не погоджується з відмовою місцевого господарського суду застосувати право на зменшення заявленої суми штрафу на 100%.

Відповідно до частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із статтею 86 названого Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У спірних правовідносинах, пов`язаних з укладенням та виконанням Договору поставки продукції, позивач і відповідач виступали як господарюючі суб`єкти, і вони несуть відповідний ризик під час здійснення такої господарської діяльності.

Зменшення за клопотанням сторони розміру заявлених до стягнення штрафу і пені, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої відповідна санкція застосовується, довести на підставі належних і допустимих доказів згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вони не бажали вчинення таких порушень і що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

Посилання скаржника на скрутне матеріальне становище, спричинене запровадженням Уряду обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, не є тими виключними підставами, встановлення яких надає господарському суду право зменшити розмір штрафних санкцій, в тому числі на 100%.

Крім того, обов`язок з обґрунтування і доведення того, що порушення договірних зобов`язань не завдало значних збитків контрагенту, покладається на сторону, до якої застосовується санкція, тобто на відповідача, натомість позивач не зобов`язаний доводити наявність у нього збитків у зв`язку з неналежним виконанням умов контрагентом умов договору.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постанові від 10.06.2021 за результатами касаційного перегляду справи № 910/6471/20.

Судом першої інстанції враховані всі обставини, у їх сукупності, на які посилався відповідач як на підставу зменшення розміру неустойки, та прийняте рішення в цій частині з урахуванням інтересів обох сторін.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд відхиляє аргументи скаржника щодо наявності виключних підстав для зменшення заявленої позивачем до стягнення розміру суми штрафу на 100%.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аісс груп» на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі № 908/782/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі № 908/782/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.11.2021.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд