ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2021 р. Справа№ 911/1595/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 08.11.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм"

на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 (повний текст рішення складено 25.09.2021) та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 (повний текст рішення підписано 13.10.2020)

у справі № 911/1595/20 (суддя - Черногуз А.Ф.)

за позовом Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм"

про стягнення боргу та пені,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року Державне підприємство "Білоцерківське лісове господарство" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" (далі - відповідач) про стягнення 265 056,87 грн основної заборгованості та 69 992,08 грн пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №110-2019 від 15.08.2019 щодо оплати отриманого товару.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.09.2020 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на користь Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" 265 056,87 грн боргу, 6 626,42 грн пені та 4 075,24 грн витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2020 частково задоволено заяву Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" №522 від 18.09.2020 про ухвалення додаткового рішення.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на користь Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" 18 650,15 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В інших вимогах заяви Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" №522 від 18.09.2020 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач у порушення покладеного на нього законом та договором обов`язку, своє зобов`язання щодо оплати за поставлений товар не виконав, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та з додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентайм" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та додаткове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що оскаржувані судові рішення винесені без участі та належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм". Скаржник наголошує, що позивач не надав належні докази надсилання листів на адресу товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентайм" стверджує, що відповідно до п. 1.3 договору передача товару повинна відбуватись за адресою продавця та виключно на підставі доручення. Проте, долучені до матеріалів справи товарно-транспортні накладі не містять інформації про реквізити доручення (довіреності) вантажоодержувача. Крім того, у вказаних накладних зазначено, що перевізником є ДП "Білоцерківське лісове господарство", в той час, як у договорі передбачено франко-склад продавця. Також, у товарно-транспортних накладних відсутні підписи відповідальної особи вантажоодержувача.

Скаржник зазначає, що акти звіряння взаєморозрахунків не підписані зі сторони ТОВ "Рентайм" та позивач не надав докази направлення вказаних актів на адресу товариства. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази виставлення рахунків-фактури ТОВ "Рентайм".

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 09.07.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що позовна заява направлялась на належну адресу відповідача, що підтверджується квитанціями та описом вкладення.

Позивач стверджує, що обов`язок оплати за поставлений товар підтверджується договором купівлі-продажу №110-2019 від 15.08.2019, актом звіряння взаємних розрахунків, товарно-транспортними накладними та податковою накладною.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 справу №911/1595/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1595/20 залишено без руху.

31.05.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надіслана заява про виправлення недоліків апеляційної скарги, до якої повторно додано дублікат квитанції № 0.0..1 від 17.05.2021 та скріншот з програми Електронний суд, що підтверджує направлення заяви про усунення недоліків - 17.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентайм" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 у справі №911/1595/20, відкрито апеляційне провадження на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 у справі № 911/1595/20 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1595/20 та призначено розгляд справи на 28.07.2021.

09.07.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строків та приєднання доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1595/20 на 08.09.2021. Зобов`язано ПАТ "Укрпошта" невідкладно, але не пізніше п`яти днів з дня вручення даної ухвали надати суду інформацію щодо обставин невручення поштового відправлення суду на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" (08136, Київська обл., с. Крюківщина, вул. Одеська, будинок 46) (трек-номер 748). Зобов`язаног ПАТ "Укрпошта" вручити дану ухвалу у відповідності до Правил надання послуг поштового зв`язку у встановлений строк та у п`ятиденний строк повідомити суд. Відкладено розгляд справи на 08.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021 оголошено перерву у розгляді справи № 911/1595/20 до 29.09.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 прийнято справу №911/1595/20 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Колегія суддів у судовому засіданні 29.09.2021 протокольною ухвалою поновила Державному підприємству "Білоцерківське лісове господарство" строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та надання доказів та приєднала до матеріалів справи додаткові докази долучені до клопотання від 09.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 оголошено перерву в розгляді справи №911/1595/20 до 08.11.2021.

Позиції учасників справи

Представник відповідача в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020, скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.08.2019 між Державним підприємством "Білоцерківське лісове господарство" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентайм" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №110-2019 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця лісоматеріали (товар), у кількості та по цінах, обумовлених в специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах і в порядку, визначених цим договором.

Загальна сума даного договору складається із загальної суми усіх пропечатаних та підписаних специфікацій до цього договору (п. 1.2 договору).

Місце поставки (передачі) товару - франко-склад продавця (п. 1.3 договору).

Згідно із пунктами 4.1, 4.4 договору покупець здійснює 100% оплату заявленої партії товару протягом строку дії договору згідно з наданого продавцем рахунку-фактури. Отримання товарів здійснюється на підставі доручення, видаткової і податкових накладних.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Якщо за 10 (десять) календарних днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін у письмовому вигляді не заявить про свої наміри розірвати його, договір автоматично продовжується на наступний період (один календарний рік) (п. 9.1 договору).

У специфікації від 15.08.2019 (додаток №1 до договору купівлі-продажу №110-2019) сторони погодили: ціна за дрова промислового використання (товар) становить 450,00 грн з ПДВ за 1000,00 м.куб; умови поставки є франко-склад продавця; загальна кількість товару складає сукупну кількість згідно з усіма товарно-транспортними накладними.

Звертаючись з позовними вимогами позивач послався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №110-2019 від 15.08.2019 щодо оплати отриманого товару, у зв`язку з чим, просив стягнути з відповідача 265 056,87 грн основної заборгованості та 69 992,08 грн пені.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.09.2020 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на користь Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" 265 056,87 грн боргу, 6 626,42 грн пені та 4 075,24 грн витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд вказав, що відповідач у порушення покладеного на нього законом та договором обов`язку, своє зобов`язання щодо оплати за поставлений товар не виконав.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 264 Господарського кодексу України визначено, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підтвердження передачі та отримання товару відповідачем у розмірі 265 056,87 грн, позивач долучив до матеріалів справи товарно-транспортні накладні.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач не оплатив отриманий товар у повному обсязі за спірними товарно-транспортними накладними. Для встановлення здійснення Державним підприємством "Білоцерківське лісове господарство" поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Рентайм", слід виходити з настуного.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У розумінні вказаного Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, вимоги до якого наведені у статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". За її приписами первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За умовами договору поставки первинними документами, що містять відомості про господарські операції, є видаткові накладні (товарно-транспортні накладні), зміст яких відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, дослідивши надані позивачем товарно-транспортні накладні, колегія суддів встановила, що в них не міститься підпис відповідальної особи вантажоодержувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм", що свідчить про невідповідність цих документів вимогам статті 9 Закону.

Крім того, як вказувалось вище, відповідно до пункту 4.4 договору отримання товарів здійснюється на підставі доручення. Проте, суд апеляційної інстанції вказує, що в матеріалах справи відсутні доручення (довіреність) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" відповідальній особі на отримання товару.

Також, сторони у пункті 1.3 договору встановили, що місце поставки (передачі) товару є франко-склад продавця. Однак, у товарно-транспортних накладних міститься інформація, що перевізником є Державне підприємство "Білоцерківське лісове господарство" (продавець), а не покупець, що суперечить умовам договору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2019 - 13.03.2020 також не є належним доказом отримання відповідачем товару, оскільки вказаний акт не підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Рентайм" та в матеріалах справи відсутні докази направлення вказаного акту відповідачу.

Згідно із пунктом 4.1 договору покупець здійснює 100% оплату заявленої партії товару протягом строку дії договору згідно з наданого продавцем рахунку-фактури.

Однак, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції позивач не надав рахунки-фактури.

Посилання позивача на податкові накладні, колегія вважає безпідставним, оскільки податкова накладна не є первинним документом, що засвідчує факт здійснення господарської операції а є інструментом відображення податкових зобов`язань та/або податкового кредиту. Натомість факт здійснення господарської операції (руху коштів, передачі майна, надання послуг) засвідчується первинними документами, що складені відповідно до приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме - платіжними дорученнями, видатковими накладними (товарно-транспортними накладними), актами виконання робіт/надання послуг, тощо, що позивачем не було здійснено.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вказане вище, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позову Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" про стягнення 265 056,87 грн основної заборгованості та 69 992,08 грн пені, оскільки позивачем не доведено належними та достовірними доказами здійснення поставки товару відповідачу.

Таким чином, на переконання колегії суддів, рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 у справі № 911/1595/20 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно із частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та скасування рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020, тому додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020, яким частково задоволено заяву Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" №522 від 18.09.2020 про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на користь Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" 18 650,15 грн витрат на професійну правничу допомогу, також підлягає скасуванню, оскільки є похідним від рішення від 15.09.2020.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1595/20 підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1595/20 слід скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 у справі № 911/1595/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2020 у справі № 911/1595/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2020 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" №522 від 18.09.2020 відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" (09130, Київська обл., Білоцерківський район, с. Дрозди, Урочище "Товста", кв. 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентайм" (08136, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Одеська, буд. 46, ) 7 538 (сім тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/1595/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 15.11.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім